Før i tiden ble ofte uutforskede regioner på kart gitt
skremmende merkelapper som "Her finnes drager".
Det ukjente var skremmende, og det ga en slags trygghet
å i det minste kunne gi det ukjente et kjennemerke.
Hypotetiske drager så ut til å være en tilstrekkelig god forklaring
for det som ellers var ubegripelig
Med et oppfunnet begrep og noen få ord,
ble det ukjente enkelt og tilfredsstillende.
HER FINNES DRAGER
EN INTRODUKSJON TIL KRITISK TENKNING
Fortidens karttegnere ville ha følt seg som hjemme i vår tid.
For de fleste er praksis fortsatt å finne opp tilfredsstillende merkelapper
for å kvantifisere og komfortabelt pakke inn det ukjente.
Når man stilles ovenfor et fenomen som
man ikke personlig kjenner en fornuftig forklaring for, som å...
drømme om onkelen sin natten før han dør,
er det mye enklere å svelge en enkel
forklaring som "telepatisk kontakt"
enn å forklare med komplekse ting som kognitive fenomen,
bekreftelser av fordommer eller ut fra loven for store tall.
"Her finnes drager" er mye enklere.
De aller fleste i befolkningen
ser på drager - eller noe logisk tilsvarende -
som naturlige og selvsagte deler av verdenen vår.
La oss ta en titt på noen moderne drager...
Mange snakker om at man skal høre på kroppen,
i motsetning til å, på en måte, tvinge på medisinsk informasjon
om hva man forventer at kroppen skal gjøre.
Jeg tror virkelig på spøkelser.
Jeg besøker dem for alt
fra forkjølelse til kreft. Jeg mener, jeg tror
virkelig på healing
i stedet for den vanlige medisinen som vi har her.
11. september tror jeg var et angrep på folket av den amerikanske regjeringen.
Jeg er en virkelig overtroisk person,
og jeg tror på å ikke tråkke på sprekker mellom brostener og
om en svart katt springer i veien foran bilen min
stanser jeg, snur og kjører den andre veien.
Det går mye forskning i å
utvikle mange legemidler
og jeg tror at det de forsker mest på
er hvordan man får størst mulig profitt.
Jeg tror at vi har muligheten til
å så å si oppleve og kjenne energibevegelser.
Avgiftnings-te... det smaker virkelig godt og...
...ifølge etiketten så skal det visst
ta bort urenheter fra kroppen
og, faktisk, det ser ut til å funke.
Man drikker det, og etterpå lukter svetten din pyton.
Jeg har fått kraniosakral-terapi (massasje av skallen)
en type behandling der energien fra
fingrene går inn i hodet, rundt hodet.
...Og jeg tror økologisk mat ofte dyrkes
av folk som bryr seg om kroppene sine og jorda.
Jeg tror mye av det er overført til maten.
Man kan kjenne smaken av det, og på en måte kan man
kjenne kjærligheten som ble lagt inn i den.
Jeg tror liksom på en ekstra dimensjon.
Homøopati er det samme som... det er en utvannet versjon av
...En kombinasjon av økologisk mat og letingen etter en åndelig sannhet.
Jeg heter Brian Dunning.
Hver uke har jeg en gratis podkast på nettet som heter Skeptoid,
på skeptoid.com, som er til for å spre kunnskap ved å avsløre de
berømte pseudovitenskapene som har infisert populærkulturen.
Hver uke konsentrerer jeg meg om ett emne som
har kommet i nyhetene:
en vandrehistorie, en ubrukelig "alternativ" medisin
en konspirasjonsteori eller det som er det nyeste overnaturlige fenomenet.
Men, man kan bare nå et begrenset antall mennesker med en podkast,
og jeg tror at dette er viktige spørsmål å ta opp.
Så jeg bestemte meg for å lage denne kortfilmen for å nå ut til et større publikum,
og gi en kort, allmenn introduksjon
til kritisk analyse av populære fenomen.
Det har absolutt blitt laget andre filmer for å spres på nettet,
men alt for ofte har de vært til for å spre forfølgelsesmani,
konspirasjonsteorier eller for å spre politiske budskap.
Og når du skrur på TV-en
kan du merke at vitenskapskanalene
stort sett har blitt til paranormal-kanaler,
på nyhetene rapporterer man om maskiner som gir gratis energi
og mirakelstatuer som gråter, uten at granskes kritisk;
og talk-showene på dagtid har blitt til
en reklame for den siste New Age-boken
om healing eller en kjendisdiett
og det er derfor jeg har laget denne filmen.
Du kommer til å høre meg bruke ordet "pseudovitenskap".
En pseudovitenskap er en idé som noen påstår er virkelighet,
men som i virkeligheten ikke er støttet av noen vitenskap eller noe bevis.
Ofte bruker de begrep som høres vitenskapelige ut
for å beskrive hvordan det fungerer.
For det meste er det produkter som noen tjener penger på.
De fleste "komplimentære" og "alternative" medisiner er pseudovitenskaper.
Psykiske krefter, astrologi, feng shui
og telekinese - alle sammen er pseudovitenskaper.
Mennesker på TV som later som at de oppdager spøkelser
ved å bruke vitenskapelige instrumenter utøver pseudovitenskap.
Avgiftning med urter er en pseudovitenskap.
Kom jeg akkurat med en haug med skikkelig vage påstander?
Ikke egentlig. Det eneste jeg gjorde var å påpeke at
disse idéene ikke støttes av noen bevis.
Det ligger ingen fornuftige vitenskapelige hypoteser bak dem,
og ingen data fra eksperiment tyder på at de fungerer.
Det er ikke jeg som kommer med sterke påstander.
Det er de som fremmer disse pseudovitenskapene
som må støtte påstandene sine.
Men det gjør de ikke, og uheldigvis trenger de ofte ikke det:
ofre fortsetter å kaste bort penger på verdiløst lurendreieri,
men det er mye mer enn det.
Når vi legger troen vår i en pseudovitenskap,
uten å stille spørsmål ved om den er ekte,
gjenskaper vi den mørke middelalderen.
I 500 år var det i bunn og grunn
ingen fremgang på noe vitenskapelig område eller innen menneskerettigheter.
Vitenskapelig eksperimentering, og dermed læring, var ofte ulovlig.
Hvis vi ikke tester, hvis vi ikke eksperimenterer, lærer vi ikke.
Vi gjør ikke fremskritt.
Kritisk tenkning er den viktigste pådriveren
for fremgang for menneskearten.
I samme øyeblikk som vi ikke er på vakt
og svelger absurde pseudovitenskapelige påstander rå,
gir vi fremgangen vår tilbake til dragene.
Nå, la oss ta oss et par minutter
og gå gjennom noen av de vanlige fareskiltene.
Dette er røde flagg som du kan se etter
som vil hjelpe deg med å se pseudovitenskap.
Å appellere til autoritet er bruk av autorative bilder
for å få et produkt til å virke ekte.
Ganske ofte betyr dette et bilde av noen i en hvit labfrakk.
Kredibilitet ved første øyekast!
Andre eksempler på autoritetsbaserte markedsføringstriks
kan være at kjendiser støtter det, og at man nevner
utmerkelser, universiteter, akademier og institutter.
God vitenskap kommer med god data.
Den trenger aldri å ty til sleipe markedsføringstriks for å imponere deg,
og den presenteres nærmest aldri med en hvit labfrakk.
Pass deg for alle produkter og idéer
som sies å være basert på gammel visdom.
I gamle tider
var veldig lite nyttig eller sann informasjon
kjent om menneskets anatomi og mange andre vitenskaper.
Siden den gang
har vitenskapsmenn lært hele oppslagsverk med informasjon
om universet og kroppene våre.
Det er helt ulogisk og bakvendt
å tro at de i gamle dager hadde en bedre forståelse
av noen ting enn moderne vitenskap.
De prøvde å gjøre godt, men i gamle dager
hadde vi bare ikke verktøyene som vi har utviklet
i løpet av de senere århundrene med læring.
Det er derfor gammel visdom ga oss ting som teorien om en flat jord,
menneskeofring, slaveri, en forventet levealder på 30 år,
regndanser, heksebrenning,
og den medisinske teknikken "årelating"
for å balansere de fire grunnleggende kroppsvæskene.
Men alternative terapier basert på gammel visdom
har stått mot tidens tann, har de ikke?
Vel, hvor lenge en behandling har eksistert betyr ingenting.
Det eneste kriteriet medisinsk vitenskap
stiller til en behandling er "Virker den?".
Vi blåser i om de gamle kineserne trodde på det;
vi bryr oss bare om testresultatene.
Når du hører noen reklamere for et produkt med at det er basert på gammel kunnskap,
er det antakeligvis fordi de ikke
har noen virkelige bevis til å støtte påstandene sine.
Gammel visdom burde alltid være et rødt flagg.
Bekreftelse av fordommer er det vi kaller tendensen vår til å
huske hendelser som passer med det vi tror,
og ikke bry oss om de som ikke gjør det.
Dette er grunnen til at du kan gå ut fra en times seanse med en synsk
som spurte 200 spørsmål, gjorde 300 granskende gjetninger,
hvorav kanskje 10 var nær betydningsfulle
og si "Jøss! Hun visste alt om meg!"
Mange sykehusarbeidere tror at
fullmåne betyr en hektisk kveld på akutten.
Alle husker de hektiske kveldene da det VAR fullmåne,
som dermed bekrefter troen,
men de pleier å glemme de hektiske kveldene
da det ikke var fullmåne.
Statistikken viser at netter med fullmåne ikke er noe travlere enn andre,
men vi tror på myten på grunn av fordomsbekreftelse.
Mange folk vil ofte blande sammentreff med forårsakelse.
Hvis du tilfeldigvis tok et urtetilskudd
på samme tiden som kreften din ble svekket,
er det sannsynlig at du begynner å tro at tilskuddet forårsaket svekkingen.
Vi blander sammentreff med forårsakelse.
Her er et ekte sammentreff:
Folk som spiser masse ris pleier å ha sort hår.
Jeg tror vi alle kan komme på helt logiske grunner
til at disse to tingene forekommer sammen.
Men heldigvis tror jeg ikke
at altfor mange av oss tror den ene forårsaker det andre.
Her er enda et ekte sammentreff:
Autistiske barn mottar ofte diagnosen
kort etter at de får de vanlige vaksinene sine.
Grunnen til dette er ganske enkelt at vaksinasjonsalderen er på
samme tid som symptomene for autisme begynner å vise seg.
Men mange folk har på feil grunnlag
sett en forårsakelse som ikke er der, og se på alt trøbbelet det har ført til.
Noen folk hindrer faktisk barna sine
i å bli vaksinert,
på grunn av mangel på kritisk tenkning,
og uforsvarlig spredning av forfølgelsesmani
og feilinformasjon fra media.
Sammentreff er ikke nødvendigvis forårsaking.
Ei rød sild er en distraksjon fra
å følge en logisk linje med bevis.
I gamle dager trodde man at hvis en blodhund
var på sporet av deg, ville det
å dra ei rød sild over sporet ditt
distrahere blodhunden fra lukta di.
Røde sild er derfor irrelevante
stykker informasjon som blir kastet inn
i en diskusjon for å distrahere deg fra det virkelige temaet.
Røde sild er en av konspirasjonsteoretikeres favoritter.
Hvis du hører på de som prøver å
overbevise oss om at 11. september var satt i gang av vår egen regjering,
merker du at bevisene deres praktisk talt bare består av røde sild.
Hvem kræsjet flyene inn i bygningene?
"Vel, Dick Cheney hadde forretnings- forbindelser i midtøsten."
Kanskje det, men hvem kræsjet flyene inn i bygningene?
"Vel, mannen som leide bygningene hadde en forsikringspolise på skyskraperne."
Kanskje det, men hvem kræsjet flyene inn i bygningene?
"George Bushs yngre bror, Marvin,
var sjef i et sikkerhetsfirma,
og World Trade Center var en av deres klienter."
Kanskje det, men hvem kræsjet flyene inn i bygningene?
"Brian Dunning besøkte World Trade Center
bare to år før tårnene kollapset,
og er det ikke interessant at han lagde
en podkast-episode der han avkreftet konspirasjonsteoriene rundt 11. september?"
Røde sild.
De er irrelevante distraksjoner som
ikke på noen måte angår det man diskuterer,
de bare virker relevante
fordi noen av navnene og plassene er de samme.
Vær på utkikk etter dem.
Og vær den blodhunden som holder snuta si på sporet;
ikke følg den røde silda.
Mens vi snakker om konspirasjonsteoretikere,
la oss snakke om deres andre favorittvåpen.
Det kalles "bevis ved ordrikdom",
og går ut på å legge ut enorme mengder med informasjon,
flere påstander og anklager om flere temaer og om
flere mennesker og idéer enn noen noengang kan svare på.
En sånn snøstorm av informasjon
gir inntrykk av å være omfattende og nøye etterforsket.
"Hvis de har en sånn fantastisk mengde bevis,
MÅ påstanden deres være sann!"
Men det er ikke kvantiteten med informasjon som betyr noe,
det er kvaliteten på den.
Du kan stable kukaker så høyt som du vil;
de vil ikke bli til en gullbarre.
Å peke på at de onde regjeringene i land som USA har fluor i vannet
støtter ikke påstanden om at et spesielt merke
magisk "ionisert vann" kurerer kreft.
Det betyr ikke noe om det er sant eller ikke, det er irrelevant.
Å stable på rød sild etter rød sild
vil aldri bli til nyttig bevismateriale.
Hold oppmerksomheten oppe, og snart vil du komme over
enda en påstand som støttes av bevis ved ordrikdom.
Det kan være enda en konspirasjonsteori,
det kan være en reklame for
en ny type vann med medisinske egenskaper eller
det kan være et urteprodukt som hevder å avgifte kroppen din.
Se på alle de ville påstandene de kommer med,
og legg nøye merke til hvor mange av dem
som faktisk er relevante og spesifikke nok til å kunne testes.
Legg merke til hvordan det ville være upraktisk
å prøve å svare individuelt på alle påstandene.
Det er et uendelig whack-a-mole-spill.
Den eneste måten å vinne på? Ikke spill.
Nesten alle pseudovitenskapelige påstander gir æren til en for form "energi".
Livskraft, chi, negativ energi,
positiv energi, kroppens energifelter -
meningsløst nonsens, alt sammen,
som høres sannsynlig ut bare fordi de
kaster inn et ord som høres vitenskapelig ut: Energi.
De som praktiserer New Age ser ut til å tro at
energi er en svevende, glødende sky
som kan dra hvorenn det er behov for den
og som de innvidde kan få krefter fra,
føle seg styrket og utføre healinger.
Forestill deg en dampaktig skapning fra den originale Star Trek-serien
og du har et greit bilde av hva New Age-tilhengere tror energi er.
Energi er en måling av noes evne til å utføre arbeid.
Når man tenker på dette betyr det
at når spiritualister snakker om kroppen din sine energifelter,
sier de egentlig ingenting som på langt nær betyr noe.
Her er en god test: Når du hører ordet "energi"
brukt på en spirituell eller paranormal måte, bytt ut ordet med
"målbar kapasitet for arbeid". Høres bruken fortsatt riktig ut?
Det er en god grunn til
at du ikke hører leger eller apotekere
snakke om energifelter:
Det er meningsløst.
Dette er vanligvis en ganske skrøpelig unnskyldning
for hvorfor vanlige vitenskapsmenn ikke
tar påstandene deres seriøst,
hvorfor produktet ikke er godkjent av mattilsynet,
eller hvorfor vitenskapelige tidsskrift ikke vil utgi artiklene deres.
Du får ofte høre dette i form av
en konspirasjonsteori om den etablerte medisinen
som undertrykker en kvakksalverkur fordi
det er i legemiddelindustriens interesse å holde deg syk.
Faktisk ville hvilken som helst doktor eller hvilket som helst legemiddelfirma
som kunne utvikle en ny kur
tjene en formue; de ville aldri undertrykke den.
Det samme gjelder bilfabrikanter verden rundt som sies å
"undertrykke" nye, effektive motorteknologier.
Uansett hvor mye noen folk med visse ideologiske agendaer
vil ha deg til å tro det: Vitenskap undertrykker aldri god vitenskap.
Som vi har sett gang på gang, betyr ikke "100% naturlig" ut ifra noen definisjon
at et produkt er trygt eller sunt.
Jeg står ved siden av en kjempestor giftig eik.
Tenk på andre 100% naturlige ingredienser som giftkjeks, kvikksølv, bly,
fluesopp, nervegift fra kubemaneter, asbest -
for ikke å nevne et nærmest uendelig
antall giftige bakterier og virus -
E. coli, salmonella, byllepest og kopper.
For de naturlige ingrediensene som ikke er farlige
har man i mange tilfeller laget syntetiske versjoner
for å gjøre dem enda tryggere, mer effektive
eller gjøre det mulig å produsere dem i større antall.
Hundre prosent naturlig? Ofte er det en flott ting.
Like ofte er det ikke.
Noen som påstår ting mener det er mer moralsk og etisk riktig
eller politisk korrekt å godta påstandene deres,
eller lede oppmerksomheten din bort fra
at påstandene ikke er vitenskapelig korrekte.
I noen tilfeller, som med
anti-vaksine- eller anti-fluor-aktivistene
prøver talsmennene å bruke rettssystemet
for å tvinge oss til å godta det de tror
i stedet for det vi har lært gjennom vitenskap.
Generelt, når en teori er vitenskapelig korrekt,
selv om den er flunkende ny vil den til slutt
finne veien sin inn i skolepensum.
God vitenskap gjøres i laboratoriet - ikke i rettssalen,
ikke i protestmarsjer, ikke i blogger og ikke på Oprah.
En politisk eller kulturell kampanje for å lovliggjøre eller fremme
et produkt eller en påstand er et tydelig tegn på at det er pølsevev.
Når du lærer deg å kjenne igjen disse fareskiltene
og mange som dem - denne listen er absolutt ikke komplett -
vil oppdage at du begynner å se dem over alt.
Og hvis du snakker med noen som
prøver å overbevise deg om å prøve
en urtebehandling eller New Age-meditasjon,
kan du peke ut disse feilene i påstandene deres
og det ribber dem for de hjelpemidlene de trenger mest.
Nå som vi vet hva vi skal se etter,
la oss prøve å bruke disse evnene
på noen ekte påstander der ute.
Men husk på at kritisk tenkning
ikke bare må handle om å avkrefte.
Det er ingen fordeler ved å avkrefte for avkreftningens egen skyld. Avkreftning
er kun nødvendig når pseudovitenskap står i veien for fremgang
og da er det kritisk!
Forvarsler er når du drømmer, forestiller deg eller forutser en hendelse
som senere blir virkelig, når det ikke finnes noen måte du kunne
ha visst om det.
En av historiene om forvarsler du hører oftest, er om noen
som tenker eller drømmer om en annen person, for så å senere finne ut at
personen døde i samme øyeblikk. Det høres ut som et bombesikkert bevis
på at det må ha vært en slags mental forbindelse.
De franske fysikerne Georges Charpak og Henri Boch har lagd et flott
regnestykke for å vise at dette ikke bare er mulig, men uunngåelig.
Gjennomsnittlig vil dette hende med omtrent 1 av 150 mennesker
i løpet av livet.
Tenk deg at alle kjenner omtrent 10 mennesker som dør hvert år -
enten familie, bekjente
eller for det meste kjendiser og berømte mennesker -
folk som dukker opp i tankene dine én gang i året.
Det er 105 120 tidsrom på fem minutter i løpet av et år
der hver av disse ti menneskene kan dø.
Det gir deg en sjanse på 1 til 10 512 for at du vil tenke på noen
i løpet av akkurat de fem minuttene der de tilfeldigvis dør
i et hvilket som helst år.
Det høres ikke spesielt sannsynlig ut i seg selv,
men tenk på at det er
300 millioner mennesker i USA (og 4,8 millioner i Norge). Dette umulige sammentreffet
må skje med omtrent 28 500 amerikanerne hver år (og rundt 500 nordmenn).
Bare en liten andel av disse får historiene sine
på TV eller på trykk, men det er nok til å overbevise
en ukritisk legmann om at forvarsler og mentale forbindelser
må være sanne.
Og når du løsner bare litt på kriteriene -
du tenker eller drømmer om noen, og så neste gang du snakker med dem
finner du ut at noe uhyggelig har hendt med dem -
går sannsynligheten opp eksponensielt, med en faktor på millioner.
Matematikken bak dette konseptet gjelder universelt
for alle pseudovitenskaper som avhenger av sammentreff utenom det vanlige
for å få støtte for teoriene sine.
Loven for store tall - at usannsynlige hendelser er umulige å unngå -
beviser at de mest bisarre sammentreff kun er
matematiske sikkerheter.
Forstå matematikken, ikke gå til overnaturlige forklaringer først.
Så, la oss se på komplementær og alternativ medisin.
En skulle trodd at med et århundre med moderne medisinsk vitenskap bak oss,
ville ikke folk fortsatt se bakover til kunnskapens gamle tilstand
når det gjelder helsa deres.
Men, dessverre, ser det ut til at jo mer ting forandrer seg,
jo mer forblir de som før.
Bare en bitteliten del av produktene og teknikkene som fortsatt blir solgt,
som fortsatt er etterspurt av mennesker i det 21. århundre,
og uten noen empirisk eller sannsynlig hypotetisk grunnlag:
Fotsoneterapi. Homøopati. Ioniserte smykker. Magnetterapi.
Terapeutisk berøring. Tarmskyll. Kiropraktikk.
Avgiftning med urter. Megadoser av vitaminer. Mental healing.
New Age-velsignelser. Avgiftende skosåler og fotbad. Naturopati.
Aromaterapi. Bioidentisk hormonterapi. Chelat. Irisdiagnostikk...
Du kommer til å legge merke til at disse produktene ikke er godkjent av mattilsynet.
Det er lovlig å selge hva du vil som ikke er uhorvelig farlig,
så lenge du ikke påstår at det skal diagnostisere,
behandle, kurere eller forhindre noen sykdom eller lidelse.
Og det er slik verdiløse "tilskudd" for millioner av kroner
blir solgt hvert år.
De påstår vanligvis at produktet deres hjelper på velvære,
men for å unngå å komme i trøbbel med loven,
lar de disse påstandene være ubrukelig vage,
ved å si at produktet deres "gjenoppretter balanse", "styrker blodet",
"styrker immunforsvaret", "gjenoppbygger vitalitet" eller en annen påstand
som er meningsløs medisinsk sett, men som høres rimelig ut
for en ukritisk person.
Når et produkt har vist seg å virke og kan skilte med godkjenning fra mattilsynet,
har dette blitt fastslått gjennom en prosess kalt
en tilfeldig kontrollert prøve,
oftest kalt en klinisk prøve.
En klinisk prøve er en veldig spesiell prosess.
Den er veldig forskjellig fra måten de fleste alternative produkter
demonstrerer sin effektivitet, som er gjennom
personlige betroelser og "studier".
Bruk fem minutter på å klikke på Wikipedia, og gratulerer,
du har akkurat fullført en "studie". Bruk to minutter på å gni deg på haka
mens du sitter i dype tanker og ser på himmelen,
og du har utført en "studie".
Du kan nå selge produktet ditt lovlig med påstanden
"Studier viser at dette produktet vil repolarisere energifeltene dine".
Ikke godt nok for mattilsynet. For å utføre en tilfeldig kontrollert prøve,
vil en statistiker velge en stor nok testgruppe
til å gi et godt resultat.
Man må passe på at de som deltar er representative
for målgruppen, og at den ikke er ødelagt av feil ved utvelgelsen,
som kan forstyrre resultatene.
De som testes får bind for øynene; de får vite så lite som mulig om
det som testes.
De blir tilfeldig og blindt satt i en av flere grupper.
Det kan være en gruppe som mottar behandlingen som blir testet;
en gruppe som mottar en behandling man allerede bruker;
og alltid i det minste én kontrollgruppe som mottar
en kontroll- eller placebobehandling.
De som administrerer testen får også "bind for øynene"
- kalt dobbeltblind-testing -
slik at de ikke vet hvilke grupper personer blir satt i,
og når det er mulig vet de heller ikke
hva slags behandling de utfører og hva den gjør.
Alt er kodet for å unngå fordomsbekreftelse og fjerne
uønskede effekter, som at pasientene prøver å svare slik
de føler administratorene ønsker de skal svare.
Prøven varer lenge nok til å tilfredsstille
statistikerne og vitenskapsmennene.
Til slutt, når resultatene blir sjekket av en statistiker, også med bind for øynene
(trippelblind-tester), får vi resultatene..
Så fjerner vi anonymitetens slør,
og vi lærer endelig med en statistisk sannsynlighet
hvilke behandlinger som er effektive og hvilke som ikke er det.
Når denne prosessen viser betydelige fordeler med en ny behandling,
og prøve kan repeteres av andre
som eksperimenterer, og den gir samme resultater,
da, og bare da, sier vitenskapsmenn at dette er
et produkt som virker og som støttes av bevis.
La oss plukke ut en alternativ medisin å se på i nærmere detalj.
Homøopati. Dette er et system, oppfunnet rundt 1800,
ment for å sette de fire grunnleggende kroppsvæskene i balanse
- blod, flegma, gul galle og sort galle -
ved å innta en uendelig liten dose
av hva enn slags gift som sørget for ubalansen.
Selvsagt er alle av disse fundamentale antakelsene
som homøopati er basert på nå kjent for å være fullstendig tullball.
Homøopati handler om ekstrem uttynning.
Jo mer uttynnet, jo mer effektiv er behandlingen.
En liten dose ekstrakt, vanligvis fra en urt, blir uttynnet i vann,
langt forbi grensen for at det er kjemisk rent vann.
Tidlig i uttynningsprossessen omskaker de blandingen,
og dette sies å gi vannet et "åndelig inntrykk"
av den opprinnelige ingrediensen, og etter dette kan det tynnes uendelig ut
uten å miste effekten sin. Dette vannet blir så
solgt som det er eller blandet inn i sukkerpiller.
La oss se på noen av disse. Disse kommer i pilleform.
Disse er vanlige sukkerpiller,
slik som du kan få på et apotek
- sukrose og laktose er de eneste ingrediensene på etiketten.
Hver pille har angivelig blitt gitt
en enkelt dråpe med det uttynnede vannet.
I bunn og grunn er det et veldig lite drops uten smak.
Denne er en uttynning på 30C av svovel.
Det betyr ikke 1 del svovel og 30 deler vann;
Det betyr C, eller hundre i romertall, opphøyd i tretti,
eller 10 opphøyd i 60, som er et 1-tall fulgt av 60 nuller.
Kjemisk renhet har med Avogadros tall å gjøre, 6*10^23,
så teknisk sett er denne løsningen 37 styrkegrader
renere enn kjemisk ren.
Dette er langt mer uttynnet enn ett svovelatom
i alle havene på jorda.
Hvor sannsynlig er det at det er bare ett enkelt svovelmolekyl
i denne flasken?
Umulig. Det er rent sukker.
Hele denne hylla i apoteket:
ganske enkelt rent sukker, satt inn med rent vann.
Selv om alt dette ikke støttes av noen gode bevis,
betyr ikke det at det faktisk ikke virker.
Men mange folk tror at det gjør det.
Smarte folk, vennene dine, naboene dine,
og de du jobber sammen med.
La oss ta en titt på noen av grunnene til at smarte folk tror rare ting.
For det første, det uforklarte er kult!
Hvem elsker ikke et fascinerende tema?
Enten om det er Loch Ness-monsteret
eller et svart hull midt i melkeveien: det er kult!
Eller hva med en ny meditasjonsteknikk
som vil la deg forandre kroppen din sin fysiske fremtoning?
Vi er alle disponert fra naturens side
til å bli opphisset over nye ting.
Selv ikke de smarteste menneskene du kjenner er immune mot dette. Det er menneskelig.
For det andre, enkle svar er forførende.
Du går til legen din og han forteller deg
"Du, jeg er lei for det, men du har nyresvikt,
og du kommer til å trenge dialyse i resten av livet ditt."
Naboen din, som selger en eksotisk fruktjus fra Brasil sier
"Hei, ikk'no' problem. Drikk denne dyre jusen, og du vil bli kurert."
Hva høres mest tiltrekkende ut? Er det en overraskelse at folk
som selger lureri fortsetter å få kunder?
De fleste pseudovitenskaper selger lette svar. Vi har alle lyst til
å tro at alt er mulig å oppnå og enkelt.
For det tredje, våre nysgjerrige instinkter oppfordrer oss til å se mot muligheter.
Vitenskapelige forklaringer kalles teorier,
og de har alltid vært og kommer alltid til å være
gjenstand for forbedring eller forandring ettersom vi gjør nye oppdagelser.
Uansett hvor solid grunnlaget for kunnskapen vår er,
og uansett hvor omfattende det har blitt bekreftet av eksperimenter,
vil enhver teori alltid være gjenstand for forbedring.
Noen mennesker tar denne sunne ufullstendigheten
til enhver teori til sitt logiske ytterpunkt.
De klamrer seg til den fliken av sannsynlighet for at en teori er gal,
og de gir den fliken like stor eller
større betydning enn teorien!
"Tyngdekraft er bare en teori, den kan være feil; en alternativ mulighet
er at jorda utvider seg og dytter mot føttene våre."
La Einstein og de andre holde på med sitt;
de kan sakene sine.
Gi de sterkeste teoriene våre den respekten de fortjener.
Det er rasjonelt å godta våre beste
teorier selv om du ikke forstår dem.
Det er irrasjonelt å avvise dem av den grunn,
eller påstå at du vet bedre.
For det fjerde: Folk mangler simpelthen redskapene for kritisk tankegang.
Vi elsker det uforklarte; vi elsker enkle svar;
vi hater kompliserte saker.
Og ingen har gitt oss verktøy, som vi snakket om tidligere,
for å skille vitenskap fra pseudovitenskap.
Det er ikke rart at de fleste, uansett hvor smarte de er,
tror på alle slags avsindige saker som ikke er sanne.
De fleste er avhengige av populærkulturen for å bli eksponert for vitenskap.
Som et resultat av dette er kjennskapen vår til vitenskap dårlig,
og denne analfabetismen blir konstant forsterket.
Det denne eksponeringen aldri ser ut til å inneholde er sunn skepsis.
Ikke stol på at populærkulturen gir deg verktøyene du trenger.
Du trenger å lete etter dem og bruke dem selv.
Så vi vet hva de røde flaggene er, og
vi forstår hvorfor folk ignorerer dem.
Hva kan vi gjøre for å bli bedre kritiske tenkere
og hjelpe andre med å gjøre det samme?
Nummer én, handle lokalt.
Det første du kan gjøre er å aktivt
se etter røde flagg.
Hold øynene og ørene åpne for påstander
om gammel kinesisk visdom, kroppens energifelter,
100% naturlige produkter, bilder av mennesker i labfrakker,
og TV-programmer som ukritisk antar at spøkelser
eller psykiske krefter eksisterer.
Og så, still spørsmålstegn ved det. Etterforsk. Gå på nettet og gjør et søk.
Men, pass på kildene dine.
Et søk på Google for nærmest hvilken som helst
pseudovitenskap kommer sannsynligvis opp med sider som
er kommersielt knyttet til å fremme et produkt eller konsept,
og du kommer ikke til å finne kritikk der.
Engelske Wikipedia-artikler om kontroversielle temaer
har alltid en del om kritikk og skeptisisme.
Følg de lenkene. Les referansene på bunnen av siden.
Vennen din anbefaler akupunktur
eller tror at romvesen landet i Roswell i 1947?
Gå og let aktivt etter lærd kritikk,
så tar du et opplyst valg.
Nummer to, handle globalt.
Velg en side når samfunnet ditt vurderer spørsmålet
"Burde undervisning og media være balansert?"
Er det ikke rettferdig og bedre å vise begge sider?
Er ikke ytringsfrihet og akademisk frihet i høyeste grad viktig?
Vel, det kommer an på...
I tilfeller med meninger eller filosofi,
der "akademisk frihet" gjelder, ja.
Når det gjelder vitenskap, absolutt ikke.
I matte gir man ikke lik tid til 2+2=5.
I geologi får man ikke lik tid til teorier om en flat jord.
I medisinstudiene gir man ikke lik tid til årelating.
I historietimen gir man ikke lik tid til Holocaust-fornektelse.
Pseudovitenskap burde aldri gis lik tid,
og det er ikke å være partisk eller smalsynt.
Fakta og feil er ikke likeverdige.
Omfavn den informasjonen som tåler undersøkelse gjennom prøver,
ikke den informasjon som feiler når den prøves.
Vil du utgjøre en forskjell globalt?
Gjør hva enn du kan for å få slutt på denne politisk korrekte
moten med å gi pseudovitenskap like mye tid.
Neste gang et TV-program eller en avis presenterer feil som fakta,
la dem få vite at du ikke støtter den skaden de gjør.
Neste gang politikerne dine
vil erstatte vitenskap med meninger,
hjelp til med å få en slutt på den dilla som kalles "balansert" vitenskap.
Det kan være politisk korrekt å ville tilpasse seg den femmeren,
men, jeg beklager, regnestykket på tavla er 2+2.
Det er en endelig presang jeg har lyst
til å la deg få, og det er en liste over bøker du bør lese.
Som alle lister er den forferdelig ufullstendig,
men jeg skal gi deg det jeg ser på som de beste bøkene
for å få noen på veien til å tenke kritisk.
Først, alle i verden burde lese Carl Sagans klassiker
"The Demon Haunted World: Science as a Candle in the Dark."
Denne boken er magnum opus for kritisk tenkning for enhver.
Den er lett å lese, lett å ta til seg
og hver side er fascinerende, uansett hvem du er.
Kapittel 12 inneholder Sagans berømte verktøysett for å oppdage oppspinn,
kanskje verdens nyttigste lommekniv
for å forstå universet.
Den andre boken er "Juks og bedrag" av James "The Amazing" Randi.
Randi prøver ikke å være alles beste venn, som Carl Sagan;
i stedet treffer han spikeren hardt på hodet.
Denne boka er stappfull med null-nonsens' eksponeringer av svindler og lureri.
Du kommer til å lære hvor lett folk kan bli bedratt,
og det kan være en stor vekker.
Hvis du har lyst til å skjønne når noen prøver å ta fordel av deg
med et svindlete produkt eller en tjeneste,
er ekspertise i kunsten "Juks og bedrag" det første du kan bruke i ditt forsvar.
Som nummer tre skal jeg anbefale en bok som du antakeligvis ikke ventet,
Mark Twains "Huckleberry Finn".
Mark Twain var kanskje den mest effektive kritikeren
av menneskelig uvitenhet og tullball som noensinne har levd.
Selv om det på overflaten later til å være en eventyrfortelling,
er det virkelig en samling av ganske
sjokkerende avsløringer av menneskelige svakheter,
drevet av overtro, rasisme, grådighet og uvitenhet.
Hvis du synes James Randi ikke legger fingrene imellom,
prøv å lese Mark Twain igjen med nye øyne.
Til slutt kommer jeg til å anbefaler min egen bok,
"Skeptoid, Critical Analysis of Pop Phenomena,"
med et forord av James Randi.
Dette er femti korte kapitler basert på podkast-episodene mine,
raske og enkle analyser av 50 fenomen
som du alltid har lurt på:
"Skrekken fra Amityville", "Philadelphia-eksperimentet",
myter om økologisk mat, Bigfoot, åndekuler.
Det er noe her som kan utfordre alle og enhver.
Noen kritiserer vitenskapen ved å peke på at den
ikke vet alt og ikke har alle svar.
Selvsagt er det noe sant i denne kritikken.
Vitenskap dreier seg om det faktum at vi ikke vet alt.
Vitenskap er læringsprosessen.
Hvis vi vil forbedre verden, forbedre
tilstanden til menneskeheten, forbedre teknologi
er læring, og dermed vitenskap, den riktige veien fremover.
Når du hører noen kritisere vitenskapen fordi den
ikke har alle svarene, ikke krangle med dem;
pek i stedet på at det er vitenskapens sentrale styrke.
Vi kunne ikke lært mer hver eneste dag
hvis vi latet som at vi visste alt.
Noen kritiserer skeptisisme
fordi den ikke lar "godt nok" få være i fred.
Mange paranormale og alternative trosfenomener
gir velvære til de som praktiserer dem,
og er en positiv kraft i manges liv.
Men lykke og opplysning er over alt rundt oss i verden;
du trenger ikke å gå til pseudovitenskap for å finne dem.
Og enda viktigere, med en gang vi begynner å sette liten vår
til ustøttede eller overnaturlige fenomen,
bidrar vi til å fjerne oppmerksomheten,
innflytelsen og pengestøtten fra teknologien og konsepter
som har vist seg å være
velgjørende for menneskeheten og for verden.
Valget mellom pseudovitenskap og vitenskap
er som valget mellom å stoppe opp og fremgang:
fremgang mot langt liv, helse, lykke,
en renere planet, god mat, kunnskap og fred.
Det kan faktisk være uoppdagede drager i verden.
Men det er også noe vi vet sikkert:
vi har ikke funnet noen drager ennå.
Vi har sett mange steder og sett ting utenom det vanlige;
men aldri hittil har vitenskapen blitt tvunget til å kaste inn håndkleet
og innrømme at trolldom er virkelig.
[Tekst: Eirik Vågeskar]