U drevnim vremenima, neistražena bi područja na kartama bila označena
zastrašujućim nazivima kao "Ovdje ima zmajeva"
Nepoznato je izazivalo strah, a mogućnost da
nepoznatom damo ime donosilo bi utjehu.
Pretpostavljeni zmajevi činili su se kao dovoljno dobro objašnjenje
za nešto inače nepojmljivo.
Uz izmišljen koncept i nekoliko riječi,
nepoznato postaje jednostavno i zadovoljavajuće.
Ti bi se drevni kartografi danas osjećali kao kod kuće.
Većina ljudi i danas prakticira dodjelu zadovoljavajućih naziva
kako bi ubrojili i zgodno upakirali nepoznato.
Suočeni s pojavom za koju
mu racionalno objašnjenje nije poznato, kao
kada sanjamo svog ujaka noć prije njegove smrti,
puno je jednostavnije prihvatiti jednostavno
objašnjenje kao što je duhovna povezanost
nego pojmiti složenost kognitivnih fenomena,
sklonosti potvrđivanju i zakon velikih brojeva.
"Ovdje ima zmajeva" je toliko lakše.
Velika većina ljudi
prihvaća zmajeve - ili njihove logičke ekvivalente -
kao prirodne sastavnice svijeta koje treba uzeti zdravo za gotovo.
Pogledajmo neke zmajeve suvremenog svijeta.
Nešto bi se moglo reći u prilog osluškivanju svog tijela
umjesto nekakvog nametanja medicinskih
informacija onome što očekuješ da tijelo učini.
Ja vjerujem u duhove.
Išla bih k njima za
sve od prehlade do raka. Hoću reći, vjerujem,
zaista vjerujem u ozdravljenja
izvan naše uobičajene medicine koju sada imamo.
11. rujan je po mom mišljenju napad na naše ljude koji je izvela naša vlada.
Ja sam vrlo praznovjerna osoba,
vjerujem da ne treba gaziti po pukotinama i
ako crna mačka istrči pred automobil
stat ću i okrenuti se i otići drugim putem.
Puno se istraživanja provodi u svrhu
razvoja mnogih lijekova
i mislim da su primarno istraživanja koja provode
usmjerena na ostvarenje što većeg profita.
Mislim da imamo sposobnost
Nekako osjetiti, naslutiti nekakva kretanja energije...
Čaj za detoksikaciju... super je okusa i...
...po deklaraciji trebao bi
osloboditi tijelo nečistoća
i čini se da radi, znate?
Popijete ga i znoj vam grozno smrdi.
Bila sam na kraniosakralnoj terapiji
gdje vam energija iz
prstiju ide u glavu, oko glave
...i mislim da organsku hrana uglavnom uzgajaju
ljudi kojima je stalo do njihovih tijela i do Zemlje.
Mislim da puno toga postane dijelom hrane.
Kušate to i na neki način možete
osjetiti ljubav uloženu u nju.
Ja nekako vjerujem u dodatnu dimenziju.
Homeopatska medicina je isto što i... to je razrijeđena verzija
kombinacije organske hrane i potrage za duhovnom istinom.
Ja sam Brian Dunning.
Tjedno emitiram audio podcast Skeptiod na Internetu,
na adresi skeptiod.com posvećen napredovanju znanja kroz razotkrivanje
raširenih pseudoznanosti koje inficiraju popularnu kulturu.
Svakog tjedna koncentriram se na jednu temu
o kojoj ste slušali u vijestima:
urbanu legendu, beskoristan oblik alternativne medicine,
teoriju zavjere ili što god zadnja nadnaravna pojava bila.
Ali svojim podcastom mogu doseći ograničen broj ljudi,
a vjerujem da je ovaj sadržaj važan.
Zato sam odlučio napraviti ovaj kratki film kako bih dosegnuo mnogo širu publiku
i predočio joj ovaj općenit uvod
u kritičku analizu popularnih pojava.
Naravno i drugi su napravili filmove koje distribuiraju na Internetu,
ali prečesto ih koriste kako bi širili paranoične
teorije zavjere ili političke stavove.
I kad god uključite televizor,
vidjet ćete da su se znanstveni programi
uglavnom pretvorili u nadnaravne programe,
vijesti javljaju o strojevima za besplatnu energiju
i čudesnim kipovima koji plaču, a sve bez kritičnosti,
dok su se dnevne kontakt emisije srozale
na promociju najnovije novovjekovne
knjige o izlječenjima ili dijeta koje reklamiraju zvijezde.
To je razlog zbog kojeg sam napravio ovaj film.
Često ćete me čuti da koristim riječ pseudoznanost.
Pseudoznanost je ideja koja tvrdi da je stvarna
ali zapravo ju ne podržavaju nikakvi dokazi i nikakva znanost.
Često će se služiti riječima koje zvuče znanstveno
kada opisuju kako radi.
Obično se radi o proizvodu na kojem netko zarađuje.
Većina komplementarne i alternativne medicine je pseudoznanost.
Vidovnjačke moći i astrologija i feng shui
i telekineza su sve pseudoznanosti.
Ljudi na televiziji koji se pretvaraju da detektiraju duhove
koristeći znanstvene instrumente bave se pseudoznanošću.
Biljna detoksikacija je pseudoznanost.
Jesam li upravo dao čitav niz vrlo smjelih izjava?
Zapravo nisam. Sve što sam učinio je da sam istaknuo kako
ove ideje nisu podržane nikakvim dokazima.
Iza sebe nemaju racionalne znanstvene pretpostavke
ni eksperimentima ustanovljene podatke koji ukazuju da funkcioniraju.
Nisam ja dao smjele izjave.
Ljudi koji promoviraju pseudoznanost su ti
koji bi trebali ublažiti svoje tvrdnje.
No oni to ne čine i na žalost često i ne moraju:
žrtve i dalje bacaju novac na bezvrijedne prijevare.
No radi se o više od toga.
Kada odlučimo vjerovati pseudoznanosti
bez da u pitanje dovodimo njenu utemeljenost
time rekonstruiramo srednji vijek.
Kroz 500 godina praktično nije bilo
nikakvog napretka niti u jednom području znanosti ili ljudskih prava.
Znanstveno eksperiementiranje, a time i učenje često je bilo zakonom zabranjeno.
Ako ne testiramo i ako ne eksperimentiramo, ne učimo.
Ne napredujemo.
Kritičko mišljenje je najvažniji pokretač
napretka ljudske vrste.
Čim se na trenutak opustimo
i prihvatimo apsurdne pseudoznanstvene tvrdnje takve kakve jesu,
svoj napredak vraćamo zmajevima.
Uzmimo nekoliko minuta
i prođimo neke uobičajene znakove upozorenja.
To su crvena svijetla na koja možete pripaziti
koja će vam pomoći da identificirate pseudoznanost.
Pozivanje na autoritet je upotreba autoritetnih prikaza
kako bi se za proizvod stvorio dojam kredibilnosti.
Vrlo često ovo znači upotrebu bijele laboratorijske kute.
Instant kredibilitet!
Drugi primjeri marketinških trikova zasnovanih na autoritetu
su podrška zvijezda i spominjanje
certifikata, fakulteta, sveučilišta i instituta.
Dobra znanost predočava dobre podatke.
Nikad joj nije potrebno srozavanje na sumnjive marketinške trikove kako bi vas impresionirala
i gotovo nikad se ne predstavlja uz bijelu laboratorijsku kutu.
Čuvajte se svakog proizvoda ili ideje
za koju se kaže da je zasnovana na drevnoj mudrosti.
U drevna vremena
vrlo se malo korisnog ili istinitog
znalo o ljudskoj anatomiji i mnogim drugim područjima znanosti.
Od tih su vremena
znanstvenici spoznali čitave enciklopedije informacija
o našem svemiru i našim tijelima.
Potpuno je nelogično i nazadno
misliti da su drevni ljudi išta bolje razumjeli
u usporedbi s modernom znanošću.
Srca su im bila na mjestu no u drevna vremena
jednostavno nismo još razvili alate
koje smo razvili u kasnijim stoljećima učenja.
Stoga nam je drevna znanost dala stvari kao što je teorija da je Zemlja ravna
žrtvovanje ljudi, ropstvo, životni vijek od 30 godina,
ples za dozivanje kiše, spaljivanje vještica
i medicinsku tehniku puštanja krvi
da bi se uravnotežile četiri tjelesne tekućine.
Ali alternativne terapije zasnovane na drevnoj mudrosti
izdržale su test vremena, zar ne?
Zapravo nije važno koliko dugo je tretman u upotrebi.
Jedini kriterij koji medicina
primjenjuje na tretman je "Radi li?".
Nije nas briga jesu li drevni Kinezi u njega vjerovali;
bitni su nam samo rezultati.
Kada čujete da se proizvod reklamira kao zasnovan na drevnoj mudrosti,
to je vjerovatno zato što nemaju
stvarnih dokaza kojima bi podržali svoje tvrdnje.
Drevna mudrost uvijek bi trebala biti crveno svijetlo.
Sklonost potvrđivanju je naziv za našu
sklonost prisjećanju događaja koji se poklapaju s našim vjerovanjima
i neprimjećivanje događaja koji se ne slažu.
To je razlog zašto možete izaći sa jednosatne seanse s vidovnjakom
koji vam je postavio 200 pitanja, ponudio 300 probnih pogađanja
od kojih je možda 10 bilo približno smisleno
i reći "Vau! Znala je sve o meni!"
Mnogi zdravstveni djelatnici misle da
pun Mjesec nagovješta ludu noć u hitnoj službi.
Svi se sjećaju ludih noći kada je ZAISTA bio pun Mjesec,
čime potvrđuju svoje vjerovanje,
ali skloni su zaboraviti lude noći
kada nije bilo punog Mjeseca.
Podaci pokazujju kako noći punog Mjeseca ne donose nimalo veću gužvu od ostalih,
no vjerujemo u mit zbog sklonosti potvrđivanju.
Mnogi ljudi brkaju korelaciju s kauzalnošću.
Ako ste uzeli biljni dodatak prehrani
otprilike u sito vrijeme kada vam se rak povukao
vjerojatno ćete misliti da je dodatak prehrani uzrokovao povlačenje.
Brkamo korelaciju s kauzalnošću.
Evo jedne važeće korelacije:
Ljudi koji jedu puno riže uglavnom su crne kose.
Mislim da se svi možemo dosjetiti savršeno logičnih razloga
zbog kojih se ove dvije stvari poklapaju.
No srećom, ne bih rekao
da će mnogi misliti kako jedno uzrokuje drugo.
Evo još jedne važeće korelacije:
Autistična djeca uglavnom dobiju dijagnozu
ubrzo nakon primanja cjepiva.
Razlog za ovu korelaciju je jednostavno to što je dob za cijepljenje
slučajno podudarna dobi u kojoj se simptomi autizma počinju pokazivati.
No mnogi su ljudi pogrešno utvrdili
kauzalnost i možemo vidjeti kakve je probleme to donjelo.
Neki se ljudi odlučuju spriječiti
cijepljenje svoje djece
zbog manjka kritičkog mišljenja
i neodgovornog promoviranja alarmizma
i dezinformacija u medijima.
Korelacija ne upućuje nužno na kauzalnost.
Dimljeni sleđ (red herring) je oblik odvlačenja pažnje
od logičkog slijeda dokazivanja.
U starim vremenima, kada bi vam pas tragač
ušao u trag, vjerovalo se da
povlačenje dimljenog sleđa preko puta kojim se krećete
psu može odvući pažnju od vašeg mirisa.
Dimljeni su sleđevi, dakle, nebitne
informacije ubačene u
diskusiju kako bi vas se odvuklo od prave teme.
Dimljeni sleđevi najdraži su teoretičarima zavjera.
Slušate li ljude koji vas žele
uvjeriti da je 11. rujna počinila naša vlastita vlada,
dokazi im se sastoje gotovo isključivo od dimljenih sleđeva.
Tko se zaletio avionima u zgrade?
"Pa, Dick Cheney imao je poslovne interese na Bliskom istoku"
Možda je, no tko se zaletio avionima u zgrade?
"Pa, najmodavac je imao policu osiguranja za nebodere."
Možda je, no tko se zaletio avionima u zgrade?
"Mlađi brat Georgea Busha, Marvin
bio je direktor sigurnosne tvrtke,
a Svjetski trgovinski centar jedan od njegovih klijenata."
Možda je, no tko se zaletio avionima u zgrade?
"Brian Dunning posjetio je Svjetski trgovinski centar
samo dvije godine prije rušenja,
a nije li zanimljivo da je
snimio i podcast epizodu u kojoj osporava tvrdnje o 9/11 zavjeri?
Dimljeni sleđevi.
To su nebitne stvari koje odvlače pažnju
i ni na koji se način ne odnose na temu razgovora,
samo se čine kao relevantne
jer su neka imena ili mjesta jednaka.
Pripazite na njih.
I budite pas tragač čiji nos ostaje na tragu;
ne slijedite dimljenog sleđa.
Kada smo već kod teoretičara zavjera,
popričajmo o njihovom najdražem pristupu.
On se zove "dokaz opširnošću"
i sastoji se od iznošenja gomile informacija
više tvrdnji i navoda o više tema i
više ljudi i ideja nego na što bi ih itko mogao odgovoriti.
Takva mećava informacija
daje dojam opsežnosti i temeljite istraženosti.
"Imaju li svu tu zapanjujuću količinu dokaza,
njihova tvrdnja mora biti istinita!"
No nije važna količina informacija.
Važna je kvaliteta informacija.
Možete naslagati hrpu balege koliko god visoku želite;
neće se pretvoriti u zlatnu polugu.
Isticanje da zla vlada fluorizira vodovod
ne podržava tvrdnju da neka vrsta
čarolijom "ionizirane vode" liječi rak.
Svejedno je je li istinito. Nebitno je.
Slaganje dimljenih sleđeva jednog na drugog
nikada neće predstavljati korisne dokaze.
Obratite pažnju i brzo ćete uočiti
neku novu tvrdnju podržanu dokazom opširnošću.
Možda će to biti nova teorija zavjere
možda reklama za
novu vrstu vode s ljekovitim svojstvima
možda neki biljni proizvod koji navodno detoksicira vaše tijelo.
Promotrite te lude stvari koje tvrde
i pažljivo primjetite koliko je od njih
zapravo izravno primjenjivo ili dovoljno konkretno da bi se moglo provjeriti.
Primjetite koliko bi bilo nepraktično
pojedinačno odgovoriti na svaku od tih brojnih tvrdnji.
To je beskrajna igra "Raspali krticu"
Jedini način da pobjedite? Nemojte igrati.
Gotovo svaka pseudoznanstvena tvrdnja oslanja se na neki oblik "energije".
Životna energija, ki, negativna energija
pozitivna energija, tjelesna energetska polja -
sve su to besmislice bez značenja
koje zvuče kao da bi mogle proći jednostavno zato što
je u njih ubačena riječ koja zvuči znanstveno: energija.
Sljedbenici novovjekovnog izgleda misle kako
je energija plutajući, sjajan oblak
koji može otići kamo god treba
i iz kojeg se može
izvući snaga, osjećati se pomlađeno ili postići ozdravljenja.
Zamislite prozirno stvorenje iz starih epizoda Star Treka
i imat ćete dobru predodžbu kako novovjekovnjaci zamišljaju energiju.
Energija je mjera sposobnosti nečega da obavlja rad.
U tom kontekstu
kada duhovnjaci govore o energetskim poljima vašeg tijela
zapravo ne govore ništa ni izdaleka smisleno.
Evo jedne dobre provjere. Kada čujete da se riječ "energija"
koristi u duhovnom ili paranormalnom smislu, zamjenite je izrazom
"mjerljiva sposobnost za rad". Ima li upotreba riječi i dalje smisla?
Postoji dobar razlog zašto
nikada nećete čuti doktore ili farmaceute
kako govore o energetskim poljima:
To nema značenja.
To često postane labav izgovor
zašto znanstvenici glavne struje
njihove tvrdnje ne shvaćaju ozbiljno,
zašto im prozvod agencija za lijekove nije priznala
ili zašto im znanstveni časopisi ne žele objaviti članke.
Često ćete ovo čuti u obliku
zavjere medicinske struke
da potisne nadrilijek jer
je u interesu medicinske industrije da ostanete bolesni.
Zapravo, svaki doktor i svaka farmaceutska tvrtka
koja bi mogla razviti novi lijek
zaradila bi bogatstvo; nikada to ne bi potisnuli.
Isto vrijedi za proizvođače automobila u svijetu za koje se kaže kako
"potiskuju" nove efikasne tehnologije motora.
Koliko god bi neki ljudi s konkretnim ideološkim motivacijama
voljeli da vi u to povjerujete, znanost nikada ne potiskuje dobru znanost.
Kao što smo se mnogo puta uvjerili, ni po kojoj definiciji "posve prirodno"
ne znači da je proizvod siguran ili zdrav.
Stojim pored velikog otrovnog hrasta.
Sjetite se ostalih potpuno pridonih tvari, kao što su kukuta, živa, olovo
gljive otrovnice, meduze, azbest -
da ne spominjemo gotovo beskrajan niz
toksičnih bakterija i virusa
E. coli, salmonela, kuga, vodene kozice.
Iz prirodnih tvari koje nisu štetne
u puno je slučajeva razvijen umjetni oblik
kako bi bile još sigurnije i efikasnije
i kako bi se mogle masovno proizvoditi.
Posve prirodno? Često je to izvrsna stvar.
Jednako često nije.
Neki će vam zagovornici reći kako je moralno, etično
ili politički ispravno prihvatiti njihove tvrdnje,
kako bi vam pažnju odvratili od činjenice
da nisu znanstveno suvisle.
U nekim slučajevima, kao kod
aktivista koji se protive cijepljenju ili fluoridaciji
zagovornici se pokušavaju služiti pravnim sustavom kako bi prisilno
uveli svoja uvjerenja
umjesto onog što smo naučili kroz znanost.
Općenito, kada je teorija znanstveno suvisla,
čak i ako je potpuno nova, s vremenom će
pronaći svoj put do obrazovnog programa.
Dobra znanost događa se u laboratoriju - ne na sudovima,
ne u prosvjedima, niti blogovima niti na Opri.
Politička ili kulturna kampanja za legalizaciju ili promociju
proizvoda ili tvrdnje velik je pokazatelj da je lažna.
Kada naučite identificirati ove znakove upozorenja
i mnoge druge poput njih, ovaj popis definitivno nije potpun,
ustanovit ćete kako ih svugdje vidite.
I kada razgovarate s nekime tko
vas pokušava uvjeriti da isprobate
biljnu terapiju ili novovjekovnu meditaciju,
možete istaknuti ove zablude u njihovim argumentima
i to im oduzima sredstva o kojima najviše ovise.
Sada kada razumijemo na što trebamo pripaziti,
pokušajmo primjeniti tu vještinu
na neke stvarne tvrdnje kojima smo izloženi.
Ali imajte na umu da kritičko mišljenje
ne smije biti samo osporavanje.
Nema svrhe u osporavanju samo zbog osporavanja. Umjesto toga, osporavanje
je jedino potrebno kada pseudoznanost stoji na putu napretka
i tada je ono kritično važno!
Predskazanje je pojava gdje sanjate ili zamišljate ili predviđate neki događaj
koji se kasnije ostvari i kada ni na koji način niste
mogli za njega znati.
Jedna od priča ili predskazanja koje najčešće čujete je kako je netko
mislio ili sanjao o drugoj osobi, da bi kasnije saznao
kako je ta osoba tog istog trenutka umrla. Čini se kao definitivan dokaz
da je morala postojati nekakva duhovna povezanost.
Francuski fizičari George Charpak i Henri Broch izradili su zgodan
izračun kako bi pokazali da ovo ne samo da je moguće, nego je neizbježno.
U prosjeku bi se trebalo dogoditi jednoj od 150 osoba
jednom u njihovom životu.
Pretpostavimo da svatko poznaje oko 10 osoba koje umru godišnje -
radilo se o obitelji, poznanicima
ili poznatim i slavnim ljudima -
ljudima kojih biste se mogli sjetiti ne više od jednom godišnje
Postoji 105.120 pet-minutnih intervala u godini
u kojima bi svaki od tih 10 ljudi mogli umrijeti.
To daje šansu od 1:10.512 da ćete na nekoga pomisliti
unutar točno tog 5-minutnog intervala u kojem su umrli
za svaku danu godinu.
To samo po sebi ne zvuči vrlo vjerojatno,
ali uzmite u obzir da ima
300 milijuna ljudi u Sjedinjenim Državama. Ova malo vjerojatna podudarnost
mora se dogoditi oko 28.500 Amerikanaca svake godine.
Samo mali dio njih uspjet će svoje priče
objaviti na televiziji ili u novinama, ali to je dovoljno da bi uvjerilo
nekritičnog laika da su predskazanja i duhovna povezanost
sigurno stvarna.
A kada tek malo spustite kriterije -
pomislite ili sanjate nekoga, slijedeći put kada s njima pričate
saznate da im se nešto neugodno dogodilo u životu -
vjerojatnost raste eksponencijalno, s milijunskim faktorom.
Matematika iza ove zamisli univerzalno je primjenjiva
na sve pseudoznanosti koje se oslanjaju na iznimne podudarnosti
kako bi se podržale.
Zakon velikih brojeva - neizbježnost malo vjerojatnih događaja -
dokazuje da su i najbizarnije podudarnosti samo
matematički garantirane pojave.
Razumijte matematiku, ne vjerujte na prvu loptu nadnaravnim objašnjenjima.
Nadalje, uzmimo komplementarnu i alternativnu medicinu.
Pomislili biste da se uz stoljeće suvremene medicinske znanosti za sobom
ljudi ne bi i dalje okretali drevnom stanju znanja
kada se radi o njihovom zdravlju.
No nažalost, čini se da što se stvari više mjenjaju,
tim više ostaju iste.
Samo mali uzorak proizvoda i tehnika koje se i dalje prodaju,
koje se i dalje traže među Amerikancima 21. stoljeća,
a nemaju nikakvih empirijskih ni prihvatljivih hipotetskih temelja:
Refleksologija. Homeopatija. Ionizirani nakit. Terapija magnetima.
Terapeutski dodir. Crijevno navodnjavanje. Kiropraktika.
Biljna detoksikacija. Superdoziranje vitamina. Duhovno liječenje.
Novovjekovni blagoslovi. Detoksicirajući ulošci za cipele i kupke za stopala. Naturopatija.
Aromaterapija. Terapija bioidentičnim hormonima. Kelatacija. Iridologija.
Primjetit ćete da ove proizvode agencija za hranu i lijekove (FDA) nije odobrila.
Legalno je prodavati što god želite što nije očito opasno,
dok god ne tvrdite da je tome namjena dijagnoza
tretman, liječenje ili prevencija bilo koje bolesti.
Na taj se način milijarde dolara bezvrijednih "dodataka prehrani"
proda svake godine.
Obično tvrde da njihov proizvod doprinosi blagostanju,
no kako bi izbjegli probleme sa zakonom,
drže te tvrdnje beskorisno neodređenima
govoreći da njihovi proizvodi "vraćaju ravnotežu", "izgrađuju krv",
"poboljšavaju imunitet", "vraćaju vitalnost" ili nešto drugo
što nema medicinskog značenja, no zvuči razumno
nekritičnom laiku.
Kada proizvod ima temelja i primjeren je za odobrenje od agencije,
utemeljenost se ustanovljava kroz proces koji se zove
nasumično kontrolirano testiranje,
češće zvano kliničko testiranje.
Kliničko testiranje je vrlo poseban proces.
Značajno je različit od načina na koji većina alternativnih proizvoda
demonstrira svoju učinkovitost, odnosno
osobnih svjedočanstava i "studija".
Provedite 5 minuta pretražujući Wikipediju i čestitam vam,
upravo ste proveli "studiju". Provedite 2 minute češući bradu
zamišljeno i gledajući u nebo
i upravo ste proveli "studiju".
Sada legalno možete svoj proizvod prodavati uz tvrdnju
"Studije pokazuju kako će ovaj proizvod repolarizirati vaša energetska polja".
To nije dovoljno za agenciju za hranu i lijekove. Kako bi proveo nasumično kontrolirano testiranje,
statističar će odabrati dovoljno velik uzorak
kako bi polučio značajan rezultat.
Potrebno je paziti da su ispitanici ispravna reprezentacija
ciljane populacije i da nisu umrljani selektivnim odabirom
koje bi moglo iskriviti rezultate.
Ispitanici su "zaslijepljeni", tako što znaju što je manje moguće
o tome što se testira.
Nasumično i slijepo su pridruženi jednoj od nekoliko grupa.
Može biti definirana grupa koja će primiti tretman koji se promatra;
grupa koja će primiti već prihvaćen tretman;
i uvijek barem jedna kontrolna grupa koja će primiti
kontrolni ili placebo tretman.
Provoditelji testa također su zaslijepljeni
- ovo se naziva dvostruko zasljepljivanje -
tako da ne znaju kojoj je grupi koji ispitanik pridružen
i kada je god moguće, također ne znaju
koji tretman daju.
Sve se šifrira kako bi se izbjegle predrasude izvođača eksperimenta i eliminirali
učinci kao kada pacijenti pokušavaju odgovarati
na način kako misle da se od njih očekuje.
Testiranje traje dovoljno dugo da bi zadovoljilo
statističare i znanstvenike.
Konačno, kada rezultate zapiše zaslijepljeni statističar
(ovo se naziva trostruko zasljepljivanje), dobivamo rezultate.
Plašt anonimnosti se uklanja
i konačno ustanovljavamo statističkom sigurnošću
koji su tretmani učinkoviti, a koji nisu.
Kada ovaj proces pokaže značajna poboljšanja za novi tretman
i testiranje je ponovljivo od strane drugih
eksperimentatora i daje slične rezultate
tada i samo tada će znanstvenici reći da je
to proizvod koji radi i koji je podržan dokazima.
Odaberimo samo jedan oblik alternativne medicine koji ćemo detaljnije proučiti.
Homeopatija. Ovo je sustav, izumljen oko 1800. godine
s namjerom uravnoteženja četiri osnovne tjelesne tekućine
- krvi, flegme, žute žuči i crne žuči -
probavljanjem infinitezimalno male količine
kojeg god otrova koji je uzrokovao neravnotežu.
Jasno je da su sve ove osnovne pretpostavke
na kojima je homeopatija zasnovana danas poznate kao potpune besmislice.
Homeopatija je zasnovana na ekstremnom razrijeđivanju.
Što je veće razrijeđenje, tretman je učinkovitiji.
Sićušna količina ekstrakta, obično neke biljke razrijedi se u vodi
daleko preko granice kemijski čiste vode.
U ranoj fazi procesa razrijeđivanja protrese se,
za što se kaže da ostavlja na vodi "duhovni otisak"
izvorne supstance i tada se do beskraja može razrijeđivati
bez gubitka učinkovitosti. Ta se voda
tada prodaje kakva jest ili se spaja u šećerne pilule.
Pogledajmo neke od njih. Ove dolaze u obliku pilula.
Ovo su standardne šećerne pilule
iste kao one u ljekarnama
- saharoza i laktoza su jedini istaknuti sastojci.
Svaka je pilula navodno spojena
s jednom kapi razrijeđene vode.
U suštini je to vrlo mali slatkiš bez dodanih okusa.
Ovo je 30C razrijeđeni sumpor.
To ne znači 1 dio sumpora u 30 dijelova vode;
to znači C, što je rimski broj za sto, na 30. potenciju
odnosno 10^60, što je 1 sa 60 nula.
Kemijska čistoća vezana je uz Avogadrov broj, 6x10^23
pa je tehnički gledano ova otopina 37 redova veličine
čišća od kemijski čistog.
To je značajno razrijeđenije od jednog sumporovog
atoma u svim oceanima na planeti.
Koliko je vjerojatno da je samo jedna molekula
sumpora u ovoj boci?
Nemoguće. To je čisti šećer.
Čitava ova polica u ljekarni
jednostavno čisti šećer spojen s čistom vodom.
Ako sve ovo nije zasnovano na dobrim dokazima
to znači da zapravo ne radi.
No mnogi ljudi vjeruju da radi.
Pametni ljudi, vaši prijatelji i susjedi
i stručnjaci s kojima radite.
Pogledajmo neke razloge zašto pametni ljudi vjeruju u čudne stvari.
Prvo, neobjašnjeno je privlačno!
Kome se ne bi svidjela fascinantna tema?
Radilo se o čudovištu iz Loch Nessa
ili crnoj rupi u središtu galaksije, privlačno je!
Što biste rekli na novu tehniku meditacije
koja vam omogućava da promjenite dizički oblik svog tijela?
Prirodno smo predodređeni
da nas uzbuđuju nove čudne stvari.
Ni najpametniji ljudi koje znate nisu na to imuni. To je ljudski.
Drugo, jednostavni su odgovori zavodljivi.
Dođete doktoru i kaže vam
"Znate, žao mi je, ali bubrezi vam otkazuju
i trebat će vam dijaliza do kraja života."
Vaš susjed, koji prodaje egzotični voćni sok iz Brazila kaže
"Hej, bez brige, popijte ovaj skupi sok i bit ćete izliječeni."
Što zvuči privlačnije? Iznenađuje li što ljudi
koji prodaju gluposti i dalje imaju klijente?
Većina pseudoznanstvenika prodaje jednostavne odgovore. Svi mi želimo
vjerovati kako je bilo što dostižno i lako.
Treće, naša nas ispitivačka priroda nagoni da se usredotočimo na mogućnosti.
Znanstvena objašnjenja zovu se teorije,
ona uvijek jesu i uvijek će biti
podložna poboljšanju ili promjeni kako otkrivamo nove stvari.
Koliko god čvrst naš temelj znanja
i koliko god iscrpno opravdan eksperimentima,
svaka je teorija uvijek podložna poboljšanju.
Nekim će ljudi ovu prirođenu nepotpunost
svake teorije odvesti u njen logički ekstrem.
Uhvatit će se za taj tračak mogućnosti da je teorija pogrešna
i tom tračku dati jednaku ili
veću važnost kao i samoj teoriji!
"Gravitacija se samo teorija, mogla bi biti pogrešna; alternativna mogućnost
je da se Zemlja širi i gura naše noge."
Dozvolite Einsteinu i ostalima da drže
svoju stranu; razumiju se u svoj posao.
Dajte našim najjačim teorijama poštovanje koje zaslužuju.
Racionalno je prihvatiti naše najbolje
teorije čak i ako ih ne razumijete.
Iracionalno je odbiti ih iz tog razloga
kao i tvrditi da vi znate bolje.
Četvrto, ljudima jednostavno nedostaju alati kritičkog mišljenja.
Volimo neobjašnjeno; volimo lake odgovore;
mrzimo komplicirane stvari.
I nitko nam nikada nije dao alate kao ove o kojima smo govorili
ranije, kojima bismo razlikovali znanost od pseudoznanosti.
Nije čudo da većina ljudi, koliko god pametni bili,
vjeruje u svakojake lude stvari koje nisu istinite.
Većina nas se oslanja na popularnu kulturu kao izvor informacija o znanosti.
Rezultat toga je da je naše znanje općenito vrlo loše
i ta se nepismenost stalno učvršćuje.
Ono što taj izvor izgleda nikada ne uključuje je zdrava skepsa.
Ne očekujte od popularne kulture da vas oboruža potrebnim alatima.
Njih ćete morati potražiti i onda primjeniti sami.
Tako znamo koja su crvena svijetla i
razumijemo zašto ih ljudi zanemaruju.
Što možemo učiniti kako bismo postali bolji kritički
mislioci i pomogli drugima u istom?
Kao prvo, djelujte lokalno.
Prvo što možete učiniti je da počnete
aktivno tražiti crvena svijetla.
Otvorite oči i uši za tvrdnje o
drevnoj kineskoj mudrosti, tjelesnim energetskim poljima,
potpuno prirodnim sastojcima, slikama ljudi u bijelim kutama
i TV emisijama koje nekritički pretpostavljaju postojanje
duhova ili vidovnjačkih moći.
I tada to propitujte. Istražite. Koristite Internet i pretražujte.
Ali pazite na izvore.
Google pretraga skoro bilo koje
pseudoznanosti vjerojatno će rezultirati stranicama koje
su komercijalno posvećene promociji nekog proizvoda ili ideje
i tamo nećete naći kritiku.
Članci na Wikipediji o kontroverznim temama
uvijek imaju odjeljak o kritikama ili skepticizmu.
Slijedite te linkove. Pročitajte reference na dnu stranice.
Prijatelj vam preporuča akupunkturu
ili misli da su vanzemaljci sletili u Roswell 1947?
Aktivno potražite kritiku od učenih ljudi
i donesite upućenu odluku.
Drugo, djelujte globalno.
Zauzmite stav kada vaša zajednica promišlja pitanje
"Bi li obrazovanje i mediji trebali biti ravnopravni?"
Nije li pošteno i bolje pokazati obje strane?
Nisu li sloboda govora i akademska sloboda najvažnije?
Pa sad, to ovisi.
U pitanjima mišljenja ili filozofije,
na koje se "akademska sloboda" odnosi, da.
U pitanjima znanosti, apsolutno ne.
Na satu matematike jednako vrijeme neće biti dano za 2+2=5.
Na satu zemljopisa jednako vrijeme neće dobiti teorije da je Zemlja ravna.
Medicinska škola neće dati jednako vrijeme puštanju krvi.
Sat povijesti neće dati jednako vrijeme poricanju Holokausta.
Pseudoznanosti nikada ne treba dati jednako vrijeme
i to ne znači da imamo predrasude ili da smo zatvoreni.
Činjenice i zablude nisu jednako vrijedne.
Prigrlite informacije koje mogu izdržati rigorozno testiranje,
a ne informacije koje padaju pred takvim testiranjem.
Želite nešto promjeniti globalno?
Učinite što god možete kako biste zaustavili ovu politički korektnu
modu davanja jednakog vremena pseudoznanosti.
Slijedeći put kada vaša TV emisija ili novine predstave zabludu kao činjenicu,
dajte im do znanja da ih ne podržavate u šteti koju čine.
Slijedeći put kada vaš lokalni školski odbor
želi zamjeniti znanost mišljenjima
pomognite zaustaviti lakomislenost "uravnotežene" znanosti.
Možda je vrlo politički korektno uklopiti taj 5,
ali žao mi je, pitanje na ploči je koliko je 2+2.
Ima još samo jedan zadnji poklon s kojim bih
vas rado ostavio, a to je lista prijedloga za čitanje.
Kao i svaka lista grozno je nepotpuna,
ali dat ću vam ono što smatram najboljim knjigama
za početak puta ka kritičkom mišljenju.
Za početak, svatko na svijetu trebao bi pročitati klasik Carla Sagana
"The Demon Haunted World: Science as a Candle in the Dark."
Ova je knjiga najbolje djelo o kritičkom mišljenju za svakoga.
Jednostavna je za čitanje, pristupačna
i svaka je stranica zapanjujuća tko god da ste.
12. poglavlje sadrži Saganov slavni komplet za detekciju gluposti
vjerojatno najspretniji švicarski nožić
za razumjevanje našeg svemira.
Druga je knjiga "Flim Flam" od Jamesa "fantastičnog" Randia.
Randi se ne trudi svima svidjeti kao Carl Sagan;
on udara u srž stvari svom snagom.
Ova je knjiga prepuna bespoštednih razotkrivanja prevara i pljački.
Naučit ćete kako je ljude lako obmaniti
i to može biti velik znak za buđenje.
Ako želite znati uočiti kada vas teko iskorištava
s prevarantskim proizvodom ili uslugom,
stručnost u umjetnosti Flim Flama je vaša prva linija obrane.
Treće, preporučit ću vam knjigu koju vjerojatno niste očekivali
Pustolovine Huckleberry Finna od Marka Twaina.
Mark Twain je bio možda najučinkovitiji kritičar
ljudskog neznanja i lakomislenosti koji je ikada živio.
Iako se na površili čini kao avanturistička priča,
zapravo se radi o zbirci vrlo
šokantnih razotkrivanja ljudskih slabosti
pogonjenih praznovjerjem, rasizmom, pohlepom i neznanjem.
Ako mislite da je James Randi bespoštedan,
pokušajte pročitati Marka Twaina s novim očima.
Na kraju ću preporučiti svoju vlastitu knjigu
Skeptoid, Critical Analysis of Pop Phenomena,
s predgovorom Jamesa Randija.
Radi se o 50 kratkih tema zasnovanih na mojim podcast epizodama
brzih i lakih analiza 50 fenomena
o kojima ste se uvijek pitali:
užas u Amityvilleu, filadelfijski eksperiment,
mitovi o organskoj hrani, Jeti, kugle duhova.
Tu je nešto što može izazvati svakoga.
Neki ljudi kritiziraju znanost ističući da
ona ne zna sve i da nema sve odgovore.
Očito je ta kritika na točna.
Smisao znanosti je činjenica da ne znamo sve.
Znanost je proces učenja.
Ako želimo poboljšati svijet, poboljšati
ljudski život, poboljšati tehnologiju;
učenje i stoga znanost je osnovni put naprijed.
Kada čujete nekog da kritizira znanost jer
nema sve odgovore, ne suprotstavljajte im se;
umjesto toga, istaknite kako je to centralna snaga znanosti.
Ne bismo mogli učiti više svakoga dana
kada bismo pretpostavili da sve već znamo.
Neki ljudi kritiziraju skepticizam
jer ne pušta dovoljno dobro na miru.
Mnoga nadnaravna i alterativna vjerovanja
donose utjehu onima koji ih prakticiraju
i pozitivna su sila u životima mnogih ljudi.
No sreća i prosvjećenje svugdje su oko nas u našem svijetu;
ne morate se okretati pseudoznanosti kako biste ih našli.
I povrh toga, kada počnemo preispitivati našu vjeru
u nepotkrijepljene ili nadnaravne pojave
doprinosimo odvraćanju pažnje,
utjecaja i financiranja od tehnologija i koncepata
za koje je dokazano da su
dobri za čovječanstvo i naš svijet.
Izbor između pseudoznanosti i znanosti
je izbor između stagnacije i napretka:
napretka prema dugom životu, zdravlju, sreći,
čišćem planetu, izdašnoj hrani, znanju i miru.
Možda zaista postoje neotkriveni zmajevi u našem svijetu.
Ali također nešto sigurno znamo:
još nismo našli niti jednog zmaja.
Tražili smo na mnogim mjestima, vidjeli neke neobične stvari;
ali još nikada znanost nije bila prisiljena predati bitku
i priznati stvarnost magije.