У древним временима, неистражена би подручја на картама била означена
застрашујућим називима као "Овде има змајева"
Непознато је изазивало страх, а могућност да
непознатом дамо име доносило би утеху.
Претпостављени змајеви чинили су се као довољно добро објашњење
за нешто иначе несхватљиво.
Уз измишљен концепт и неколико речи,
непознато постаје једноставно и задовољавајуће.
Ти би се древни картографи данас осећали као код куће.
Већина људи и данас практикује доделу задовољавајућих назива
како би убројили и згодно упаковали непознато.
Суочени с појавом за коју
му рационално објашњење није познато, као
када сањамо свог ујака ноћ пре његове смрти,
пуно је једноставније прихватити једноставно
објашњење као што је духовна повезаност
него појмити сложеност когнитивних феномена,
склоности потврђивању и закон великих бројева.
"Овде има змајева" је толико лакше.
Велика већина људи
прихвата змајеве - или њихове логичке еквиваленте -
као природне делове света које треба узети здраво за готово.
Погледајмо неке змајеве савременог света.
Нешто би се могло рећи у прилог ослушкивању свог тела
уместо некаквог наметања медицинских
информација ономе што очекујеш да тело учини.
Ја верујем у духове.
Ишла бих ка њима за
све од прехладе до рака. Хоћу рећи, верујем,
заиста верујем у оздрављења
изван наше уобичајене медицине коју сада имамо.
11. септембар је по мом мишљењу напад на наше људе који је извела наша влада.
Ја сам врло празноверна особа,
верујем да не треба газити по пукотинама и
ако црна мачка истрчи пред аутомобил
стаћу и окренути се и отићи другим путем.
Пуно се истраживања проводи у сврху
развоја многих лекова
и мислим да су примарно истраживања која проводе
усмерена на остварење што већег профита.
Мислим да имамо способност
Некако осетити, наслутити некаква кретања енергије...
чај за детоксикацију... супер му је укус и...
...по декларацији требао би
ослободити тело нечистоћа
и чини се да ради, знате?
Попијете га и зној вам грозно смрди.
Била сам на краниосакралној терапији
где вам енергија из
прстију иде у главу, око главе
...и мислим да органску храна углавном узгајају
људи којима је стало до њихових тела и до Земље.
Мислим да пуно тога постане делом хране.
Пробате то и на неки начин можете
осетити љубав уложену у њу.
Ја некако верујем у додатну димензију.
Хомеопатска медицина је исто што и... то је разређена верзија
комбинације органске хране и потраге за духовном истином.
Ја сам Брајан Данинг.
Недељно емитујем аудио подкаст Скептиод на интернету,
на адреси skeptiod.com посвећен напредовању знања кроз разоткривање
раширене псеудонауке које инфицирају популарну културу.
Сваке недеље концентришем се на једну тему
о којој сте слушали у вестима:
урбану легенду, бескористан облик алтернативне медицине,
теорију завере или што год задња натприродна појава била.
Али својим подкастом могу досећи ограничен број људи,
а верујем да је овај садржај важан.
Зато сам одлучио направити овај кратки филм како бих досегнуо много ширу публику
и предочио јој овај општи увод
у критичку анализу популарних појава.
Наравно и други су направили филмове које дистрибуишу на Интернету,
али пречесто их користе како би ширили параноичне
теорије завере или политичке ставове.
И кад год укључите телевизор,
видећете да су се научни програми
углавном претворили у натприродне програме,
вести јављају о машинама за бесплатну енергију
и чудесним киповима који плачу, а све без критичности,
док су се дневне контакт емисије срозале
на промоцију најновије нововековне
књиге о излечењима или дијета које рекламирају звезде.
То је разлог због ког сам направио овај филм.
често ћете ме чути да користим реч псеудонаука.
Псеудонаука је идеја која тврди да је стварна
али заправо је не подржавају никакви докази и никаква наука.
често ће се служити речима које звуче научно
када описују како ради.
Обично се ради о производу на којем неко зарађује.
Већина комплементарне и алтернативне медицине је псеудонаука.
Видовњачке моћи и астрологија и фенг шуи
и телекинеза су све псеудонаука.
Људи на телевизији који се претварају да детектују духове
користећи научне инструменте баве се псеудонауком.
Биљна детоксикација је псеудонаука.
Јесам ли управо дао читав низ врло смелих изјава?
Заправо нисам. Све што сам учинио је да сам истакао како
ове идеје нису подржане никаквим доказима.
Иза себе немају рационалне научне претпоставке
ни експериментима установљене податке који указују да функционишу.
Нисам ја дао смеле изјаве.
Људи који промовишу псеудонауку су ти
који би требали ублажити своје тврдње.
Али они то не чине и на жалост често и не морају:
жртве и даље бацају новац на безвредне преваре.
Али ради се о више од тога.
Када одлучимо веровати псеудонауци
без да у питање доводимо њену утемељеност
тиме реконструишемо средњи век.
Кроз 500 година практично није било
никаквог напретка нити у једном подручју науке или људских права.
научно експериементисање, а тиме и учење често је било законом забрањено.
Ако не тестирамо и ако не експериментишемо, не учимо.
Не напредујемо.
Критичко мишљење је најважнији покретач
напретка људске врсте.
чим се на тренутак опустимо
и прихватимо апсурдне псеудонаучне тврдње такве какве јесу,
свој напредак враћамо змајевима.
Узмимо неколико минута
и прођимо неке уобичајене знакове упозорења.
То су црвена светла на која можете припазити
која ће вам помоћи да идентификујете псеудонауку.
Позивање на ауторитет је употреба ауторитетних приказа
како би се за производ створио дојам кредибилности.
Врло често ово значи употребу белог лабораторијског мантила.
Инстант кредибилитет!
Други примери маркетиншких трикова заснованих на ауторитету
су подршка звезда и спомињање
сертификата, факултета, универзитета и института.
Добра наука предочава добре податке.
Никад јој није потребно срозавање на сумњиве маркетиншке трикове како би вас импресионисала
и готово никад се не представља уз бели лабораторијски мантил.
чувајте се сваког производа или идеје
за коју се каже да је заснована на древној мудрости.
У древна времена
врло се мало корисног или истинитог
знало о људској анатомији и многим другим подручјима науке.
Од тих су времена
научници спознали читаве енциклопедије информација
о нашем свемиру и нашим телима.
Потпуно је нелогично и назадно
мислити да су древни људи ишта боље разумели
у поређењу с модерном науком.
Срца су им била на месту Али у древна времена
једноставно нисмо још развили алате
које смо развили у каснијим вековима учења.
Зато нам је древна наука дала ствари као што је теорија да је земља равна
жртвовање људи, ропство, животни век од 30 година,
плес за дозивање кише, спаљивање вештица
и медицинску технику пуштања крви
да би се уравнотежиле четири телесне течности.
Али алтернативне терапије засноване на древној мудрости
издржале су тест времена, зар не?
Заправо није важно колико дуго је третман у употреби.
Једини критеријум који медицина
примењује на третман је "Ради ли?".
Није нас брига јесу ли древни Кинези у њега веровали;
битни су нам само резултати.
Када чујете да се производ рекламира као заснован на древној мудрости,
то је вероватно зато што немају
стварних доказа којима би подржали своје тврдње.
Древна мудрост увек би требала бити црвено светло.
Склоност потврђивању је назив за нашу
склоност присећању догађаја који се поклапају с нашим веровањима
и непримећивање догађаја који се не слажу.
То је разлог зашто можете изаћи са једносатне сеансе с видовњаком
који вам је поставио 200 питања, понудио 300 пробних погађања
од којих је можда 10 било приближно смислено
и рећи "Вау! Знала је све о мени!"
Многи здравствени радници мисле да
пун Месец наговешта луду ноћ у хитној служби.
Сви се сећају лудих ноћи када је ЗАИСТА био пун Месец,
чиме потврђују своје веровање,
али склони су заборавити луде ноћи
када није било пуног Месеца.
Подаци показују како ноћи пуног Месеца не доносе нимало већу гужву од осталих,
Али верујемо у мит због склоности потврђивању.
Многи људи бркају корелацију с каузалношћу.
Ако сте узели биљни додатак прехрани
отприлике у исто време када вам се рак повукао
вероватно ћете мислити да је додатак прехрани узроковао повлачење.
Бркамо корелацију с каузалношћу.
Ево једне важеће корелације:
Људи који једу пуно пиринча углавном су црне косе.
Мислим да се сви можемо досетити савршено логичних разлога
због којих се ове две ствари поклапају.
Али срећом, не бих рекао
да ће многи мислити како једно узрокује друго.
Ево још једне важеће корелације:
Аутистична деца углавном добију дијагнозу
убрзо након примања вакцине.
Разлог за ову корелацију је једноставно то што се узраст за вакцинисање
случајно подудара узрасту у ком се симптоми аутизма почињу показивати.
Али многи су људи погрешно утврдили
каузалност и можемо видети какве је проблеме то донело.
Неки се људи одлучују спречити
вакцинисање своје деце
због мањка критичког мишљења
и неодговорног промовисања алармизма
и дезинформација у медијима.
Корелација не упућује нужно на каузалност.
Црвена харинга (red herring) је облик одвлачења пажње
од логичког следа доказивања.
У старим временима, када би вам пас трагач
ушао у траг, веровало се да
повлачење црвене харинге преко пута којим се крећете
псу може одвући пажњу од вашег мириса.
Црвене харниге су, дакле, небитне
информације убачене у
дискусију како би вас се одвукло од праве теме.
Црвене харинге најдраже су теоретичарима завера.
Слушате ли људе који вас желе
уверити да је 11. септембра напад урадила наша властита влада,
докази им се састоје готово искључиво од црвених харинги.
Ко се залетео авионима у зграде?
"Па, Дик Чејни је имао пословне интересе на Блиском истоку"
Можда је, Али ко се залетео авионима у зграде?
"Па, најмодавац је имао полису осигурања за солитере."
Можда је, Али ко се залетео авионима у зграде?
"Млађи брат Џорџа Буша, Марвин
био је директор осигуравајуће компаније,
а Светски трговински центар је један од његових клијената."
Можда је, Али ко се залетео авионима у зграде?
"Брајан Данинг посетио је Светски трговински центар
само две године пре рушења,
а није ли занимљиво да је
снимио и подкаст епизоду у којој оспорава тврдње о 9/11 завери?
Црвене харинге.
То су небитне ствари које одвлаче пажњу
и ни на који се начин не односе на тему разговора,
само се чине као релевантне
јер су нека имена или места једнака.
Припазите на њих.
И будите пас трагач чији нос остаје на трагу;
не следите црвену харингу.
Када смо већ код теоретичара завера,
попричајмо о њиховом најдражем приступу.
Он се зове "доказ опширношћу"
и састоји се од изношења гомиле информација
више тврдњи и навода о више тема и
више људи и идеја него на што би их ико могао одговорити.
Таква мећава информација
даје утисак опсежности и темељите истражености.
"Имају ли сву ту запањујућу количину доказа,
њихова тврдња мора бити истинита!"
Али није важна количина информација.
Важан је квалитет информација.
Можете наслагати хрпу балеге колико год високу желите;
неће се претворити у златну полугу.
Истицање да зла влада флуоризује водовод
не подржава тврдњу да нека врста
чаролијом "ионизиране воде" лечи рак.
Свеједно је је ли истинито. Небитно је.
Слагање црвених харинги једну на другу
никада неће представљати корисне доказе.
Обратите пажњу и брзо ћете уочити
неку нову тврдњу подржану доказом опширношћу.
Можда ће то бити нова теорија завере
можда реклама за
нову врсту воде с лековитим својствима
можда неки биљни производ који наводно детоксикује ваше тело.
Промотрите те луде ствари које тврде
и пажљиво приметите колико је од њих
заправо исправно примењиво или довољно конкретно да би се могло проверити.
Приметите колико би било непрактично
појединачно одговорити на сваку од тих бројних тврдњи.
То је бескрајна игра "Распали кртицу"
Једини начин да победите? Немојте играти.
Готово свака псеудонаучна тврдња ослања се на неки облик "енергије".
животна енергија, чи, негативна енергија
позитивна енергија, телесна енергетска поља -
све су то бесмислице без значења
које звуче као да би могле проћи једноставно зато што
је у њих убачена реч која звучи научно: енергија.
Следбеници нововековног изгледа мисле како
је енергија плутајући, сјајан облак
који може отићи камо год треба
и из којег се може
извући снага, осећати се помлађено или постићи оздрављења.
Замислите прозирно створење из старих епизода Стар Трека
и имаћете добру представу како нововековњаци замишљају енергију.
Енергија је мера способности нечега да обавља рад.
У том контексту
када духовњаци говоре о енергетским пољима вашег тела
заправо не говоре ништа ни издалека смислено.
Ево једне добре провере. Када чујете да се реч "енергија"
користи у духовном или паранормалном смислу, замените је изразом
"мерљива способност за рад". Има ли употреба речи и даље смисла?
Постоји добар разлог зашто
никада нећете чути докторе или фармацеуте
како говоре о енергетским пољима:
То нема значења.
То често постане лабав изговор
зашто научници главне струје
њихове тврдње не схватају озбиљно,
зашто им прозвод агенција за лекове није признала
или зашто им научни часописи не желе објавити чланке.
често ћете ово чути у облику
завере медицинске струке
да потисне надрилек јер
је у интересу медицинске индустрије да останете болесни.
Заправо, сваки доктор и свака фармацеутска компанија
која би могла развити нови лек
зарадила би богатство; никада то не би потиснули.
Исто вреди за произвођаче аутомобила у свету за које се каже како
"потискују" нове ефикасне технологије мотора.
Колико год би неки људи с конкретним идеолошким мотивацијама
волели да ви у то поверујете, наука никада не потискује добру науку.
Као што смо се много пута уверили, ни по којој дефиницији "посве природно"
не значи да је производ сигуран или здрав.
Стојим поред великог отровног храста.
Сетите се осталих потпуно природних материја, као што су кукута, жива, олово
гљиве отровнице, медузе, азбест -
да не спомињемо готово бескрајан низ
токсичних бактерија и вируса
Е. цоли, салмонела, куга, водене козице.
Из природних материја које нису штетне
у пуно је случајева развијена вештачка верзија
како би биле још сигурније и ефикасније
и како би се могле масовно производити.
Скроз природно? често је то изврсна ствар.
Једнако често није.
Неки ће вам заговорници рећи како је морално, етично
или политички исправно прихватити њихове тврдње,
како би вам пажњу одвратили од чињенице
да нису научно подржане.
У неким случајевима, као код
активиста који се противе вакцинама или флуоридацији
заговорници се покушавају служити правним системом како би присилно
увели своја уверења
уместо оног што смо научили кроз науку.
Уопште, када је теорија научно подржана,
чак и ако је потпуно нова, с временом ће
пронаћи свој пут до образовног програма.
Добра наука догађа се у лабораторији - не на судовима,
не у претестним маршевима, нити блоговима нити на Опри.
Политичка или културна кампања за легализацију или промоцију
производа или тврдње велики је показатељ да је лажна.
Када научите идентификовати ове знакове упозорења
и многе друге попут њих, овај попис дефинитивно није потпун,
установићете како их свуда видите.
И када разговарате с неким ко
вас покушава уверити да испробате
биљну терапију или нововековну медитацију,
можете истакнути ове заблуде у њиховим аргументима
и то им одузима средства о којима највише зависе.
Сада када разумемо на шта морамо припазити,
покушајмо применити ту вештину
на неке стварне тврдње којима смо изложени.
Али имајте на уму да критичко мишљење
не сме бити само оспоравање.
Нема сврхе у оспоравању само због оспоравања. уместо тога, оспоравање
је једино потребно када псеудонаука стоји на путу напретка
и тада је оно критично важно!
Предсказање је појава где сањате или замишљате или предвиђате неки догађај
који се касније оствари и када ни на који начин нисте
могли за њега знати.
Једна од прича или предсказања које најчешће чујете је како је неко
мислио или сањао о другој особи, да би касније сазнао
како је та особа тог истог тренутка умрла. чини се као дефинитиван доказ
да је морала постојати некаква духовна повезаност.
Француски физичари Џорџ Чарпак и Хенри Брох израдили су згодан
израчун како би показали да је ово не само могуће, него неизбежно.
У просеку би се требало догодити једној од 150 особа
једном у њиховом животу.
Претпоставимо да свако познаје око 10 особа које умру годишње -
било да се ради о породици, познаницима
или познатим и славним људима -
људима којих бисте се могли сетити не више од једном годишње
Постоји 105'120 пет-минутних интервала у години
у којима би сваки од тих 10 људи могли умрети.
То даје шансу од 1:10'512 да ћете на некога помислити
унутар тачно тог 5-минутног интервала у којем су умрли
за сваки дан у години.
То само по себи не звучи врло вероватно,
али узмите у обзир да има
300 милиона људи у Сједињеним Државама. Ова мало вероватна подударност
мора се догодити око 28'500 Американаца сваке године.
Само мали део њих успеће своје приче
објавити на телевизији или у новинама, али то је довољно да би уверило
некритичног лаика да су предсказања и духовна повезаност
сигурно стварна.
А када тек мало спустите критерије -
помислите или сањате некога, следећи пут када с њима причате
сазнате да им се нешто неугодно догодило у животу -
вероватност расте експоненцијално, с милионским фактором.
Математика иза ове замисли универзално је примењива
на све псеудонауке које се ослањају на изузетне подударности
како би се подржале.
Закон великих бројева - неизбежност мало вероватних догађаја -
доказује да су и најбизарније подударности само
математички гарантоване појаве.
Разумите математику, не верујте на прву лопту натприродним објашњењима.
Надаље, узмимо комплементарну и алтернативну медицину.
Помислили бисте да се уз век савремене медицинске науке за собом
људи не би и даље окретали древном стању знања
када се ради о њиховом здрављу.
Али нажалост, чини се да што се ствари више мењају,
тим више остају исте.
Само мали узорак производа и техника које се и даље продају,
које се и даље траже међу Американцима 21. века,
а немају никаквих емпиријских ни прихватљивих хипотетичких темеља:
Рефлексологија. Хомеопатија. Ионизирани накит. Терапија магнетима.
Терапеутски додир. Цревно наводњавање. Киропрактика.
Биљна детоксикација. Супердозирање витамина. Духовно лечење.
Нововековни благослови. Детоксикујући улошци за ципеле и купке за стопала. Натуропатија.
Ароматерапија. Терапија биоидентичним хормонима. Келатација. Иридологија.
Приметићете да ове производе агенција за храну и лекове (ФДА) није одобрила.
Легално је продавати што год желите што није очито опасно,
док год не тврдите да је томе намена дијагноза
третман, лечење или превенција било које болести.
На тај се начин милијарде долара безвредних "додатака прехрани"
прода сваке године.
Обично тврде да њихов производ доприноси благостању,
Али како би избегли проблеме са законом,
држе те тврдње бескорисно неодређенима
говорећи да њихови производи "враћају равнотежу", "изграђују крв",
"побољшавају имунитет", "враћају виталност" или нешто друго
што нема медицинског значења, Али звучи разумно
некритичном лаику.
Када производ има темеља и примерен је за одобрење од агенције,
утемељеност се установљава кроз процес који се зове
насумично контролирано тестирање,
чешће звано клиничко тестирање.
Клиничко тестирање је врло посебан процес.
Значајно је различит од начина на који већина алтернативних производа
демонстрира своју ефикасност, односно
личних сведочанстава и "студија".
Проведите 5 минута претражујући Њикипедију и честитам вам,
управо сте провели "студију". Проведите 2 минута чешући браду
замишљено и гледајући у небо
и управо сте провели "студију".
Сада легално можете свој производ продавати уз тврдњу
"Студије показују како ће овај производ реполаризирати ваша енергетска поља".
То није довољно за агенцију за храну и лекове. Како би провео насумично контролисано тестирање,
статистичар ће одабрати довољно велики узорак
како би добио значајан резултат.
Потребно је пазити да су испитаници исправна репрезентација
циљане популације и да нису умрљани селективним одабиром
које би могло искривити резултате.
Испитаници су "заслепљени", тако што знају што је мање могуће
о томе шта се тестира.
Насумично и слепо су придружени једној од неколико група.
Може бити дефинисана група која ће примити третман који се проматра;
група која ће примити већ прихваћен третман;
и увек барем једна контролна група која ће примити
контролни или плацебо третман.
Извођачи теста такође су заслепљени
- ово се назива двоструко засљепљивање -
тако да не знају којој је групи који испитаник придружен
и када је год могуће, такође не знају
који третман дају.
Све се шифрира како би се избегле предрасуде извођача експеримента и елиминисали
учинци као када пацијенти покушавају да одговаре
на начин како мисле да се од њих очекује.
Тестирање траје довољно дуго да би задовољило
статистичаре и научнике.
Коначно, када резултате запише заслепљени статистичар
(ово се назива троструко засљепљивање), добијамо резултате.
Плашт анонимности се уклања
и коначно установљавамо статистичком сигурношћу
који су третмани ефективни, а који нису.
Када овај процес покаже значајна побољшања за нови третман
и тестирање је поновљиво од стране других
експериментатора и даје сличне резултате
тада и само тада ће научници рећи да је
то производ који ради и који је подржан доказима.
Одаберимо само један облик алтернативне медицине који ћемо детаљније проучити.
Хомеопатија. Ово је систем, изумљен око 1800. године
с намером уравнотежења четири основне телесне течности
- крви, флегме, жуте жучи и црне жучи -
уношењем бескрајно мале количине
којег год отрова који је узроковао неравнотежу.
Јасно је да су све ове основне претпоставке
на којима је хомеопатија заснована данас познате као потпуне бесмислице.
Хомеопатија је заснована на екстремном разређивању.
што је веће разређење, третман је ефективнији.
Малецна количина екстракта, обично неке биљке, разреди се у води
далеко преко границе хемијски чисте воде.
У раној фази процеса разређивања протресе се,
за шта се каже да оставља на води "духовни отисак"
изворне супстанце и тада се до бескраја може разређивати
без губитка ефективности. Та се вода
тада продаје каква јесте или се спаја у шећерне пилуле.
Погледајмо неке од њих. Ове долазе у облику пилула.
Ово су стандардне шећерне пилуле
исте као оне у апотекама
- сахароза и лактоза су једини истакнути састојци.
Свака је пилула наводно спојена
с једном капи разређене воде.
У суштини је то врло мали слаткиш без доданих укуса.
Ово је 30Ц разређени сумпор.
То не значи 1 дио сумпора у 30 делова воде;
то значи Ц, што је римски број за сто, на 30. степен
односно 10^60, што је 1 са 60 нула.
Хемијска чистоћа везана је за Авогадров број, 6џ10^23
па је технички гледано овај раствор 37 редова величине
чистији од хемијски чистог раствора.
То је значајно разређеније од једног сумпоровог
атома у свим океанима на планети.
Колико је вероватно да је само један молекул
сумпора у овој боци?
Немогуће. То је чисти шећер.
Читава ова полица у апотеци:
једноставно чисти шећер спојен са чистом водом.
Ако све ово није засновано на добрим доказима
то значи да заправо не ради.
Али многи људи верују да ради.
Паметни људи, ваши пријатељи и комшије
и стручњаци с којима радите.
Погледајмо неке разлоге зашто паметни људи верују у чудне ствари.
Прво, необјашњено је привлачно!
Коме се не би свидела фасцинантна тема?
Радило се о чудовишту из Лох Неса
или црној рупи у средишту галаксије, привлачно је!
шта бисте рекли на нову технику медитације
која вам омогућава да промените физички облик свог тела?
Природно смо предодређени
да нас узбуђују нове чудне ствари.
Ни најпаметнији људи које знате нису на то имуни. То је људски.
Друго, једноставни одговори су заводљиви.
Дођете доктору и каже вам
"Знате, жао ми је, али бубрези вам отказују
и требаће вам дијализа до краја живота."
Ваш комшија, који продаје егзотични воћни сок из Бразила каже
"Хеј, без бриге, попиј овај скупи сок и бићеш излечен."
Шта звучи привлачније? Изненађује ли што људи
који продају глупости и даље имају клијенте?
Већина псеудонаучника продаје једноставне одговоре. Сви ми желимо
веровати како је било шта достижно и лако.
Треће, наша нас испитивачка природа нагони да се усредсредимо на могућности.
Научна објашњења зову се теорије,
она увек јесу и увек ће бити
подложна побољшању или промени како откривамо нове ствари.
Колико год чврст наш темељ знања
и колико год исцрпно оправдан експериментима,
свака је теорија увек подложна побољшању.
Неким ће људи ову природну непотпуност
сваке теорије одвести у њен логички екстрем.
Ухватиће се за тај трачак могућности да је теорија погрешна
и том трачку дати једнаку или
већу важност као и самој теорији!
"Гравитација је само теорија, могла би бити погрешна; алтернативна могућност
је да се земља шири и гура наше ноге."
Дозволите Ајнштајну и осталима да држе
своју страну; разумеју се у свој посао.
Дајте нашим најјачим теоријама поштовање које заслужују.
Рационално је прихватити наше најбоље
теорије чак и ако их не разумете.
Ирационално је одбити их из тог разлога
као и тврдити да ви знате боље.
Четврто, људима једноставно недостају алати критичког мишљења.
Волимо необјашњено; волимо лаке одговоре;
мрзимо компликоване ствари.
И нико нам никада није дао алате као ове о којима смо говорили
раније, којима бисмо разликовали науку од псеудонауке.
Није чудо да већина људи, колико год паметни били,
верује у свакојаке луде ствари које нису истините.
Већина нас се ослања на популарну културу као извор информација о науци.
Резултат тога је да је наше знање уопште врло лоше
и та се неписменост стално учвршћује.
Оно што тај извор изгледа никада не укључује је здрава скептичност.
Не очекујте од популарне културе да вас наоружа потребним алатима.
Њих ћете морати потражити и онда применити сами.
Тако знамо која су црвена светла и
разумемо зашто их људи занемарују.
Шта можемо учинити како бисмо постали бољи критички
мислиоци и помогли другима у истом?
Као прво, делујте локално.
Прво што можете учинити је да почнете
активно тражити црвена светла.
Отворите очи и уши за тврдње о
древној кинеској мудрости, телесним енергетским пољима,
потпуно природним састојцима, сликама људи у белим мантилима
и ТВ емисијама које некритички претпостављају постојање
духова или видовњачких моћи.
И тада то пропитујте. Истражите. Користите Интернет и претражујте.
Али пазите на изворе.
Гоогле претрага скоро било које
псеудонауке вероватно ће избацити страницаме које
су комерцијално посвећене промоцији неког производа или идеје
и тамо нећете наћи критику.
чланци на Њикипедији о контроверзним темама
увек имају одељак о критикама или скептицизму.
Следите те линкове. Прочитајте референце на дну странице.
Пријатељ вам препоручује акупунктуру
или мисли да су ванземаљци слетели у Розвел 1947.?
Активно потражите критику од учених људи
и донесите упућену одлуку.
Друго, делујте глобално.
Заузмите став када ваша заједница промишља питање
"Да ли би образовање и медији требали бити равноправни?"
Није ли поштено и боље показати обе стране?
Нису ли слобода говора и академска слобода најважније?
Па сад, то зависи.
У питањима мишљења или филозофије,
на које се "академска слобода" односи, да.
У питањима науке, апсолутно не.
На часу математике једнако време неће бити дато за 2+2=5.
На часу географије једнако време неће добити теорија да је земља равна.
Медицинска школа неће дати једнако време пуштању крви.
Час историје неће дати једнако време порицању холокауста.
Псеудонаукама никада не треба дати једнако време
и то не значи да имамо предрасуде или да смо затворени.
Чињенице и заблуде нису једнако вредне.
Пригрлите информације које могу издржати ригорозно тестирање,
а не информације које падају пред таквим тестирањем.
Желите нешто променити глобално?
Учините шта год можете како бисте зауставили ову политички коректну
моду давања једнаког времена псеудонаукама.
Следећи пут када ваша ТВ емисија или новине представе заблуду као чињеницу,
дајте им до знања да их не подржавате у штети коју чине.
Следећи пут када ваш локални школски одбор
жели заменити науку мишљењима
помогните зауставити лакомисленост "уравнотежене" науке.
Можда је врло политички коректно уклопити тај 5,
али жао ми је, питање на табли је колико је 2+2.
Има још само један задњи поклон с којим бих
вас радо оставио, а то је листа предлога за читање.
Као и свака листа грозно је непотпуна,
али даћу вам оно што сматрам најбољим књигама
за почетак пута ка критичком мишљењу.
За почетак, свако на свету требало би да прочита класик Карла Сагана
"Свет прогоњен демонима: Наука као свећа у мраку."
Ова је књига најбоље дело о критичком мишљењу за свакога.
Једноставна је за читање, приступачна
и свака је страница запањујућа ко год да сте.
12. поглавље садржи Саганов славни комплет за детекцију глупости
вероватно најспретнији швајцарски нож
за разумевање нашег свемира.
Друга је књига "Флим Флам" од Џејмса "фантастичног" Рендија.
Ренди се не труди да свима свиди као Карл Саган;
он удара у срж ствари свом снагом.
Ова је књига препуна беспоштедних разоткривања превара и пљачки.
Научићете како је људе лако обманути
и то може бити велик знак за буђење.
Ако желите знати уочити када вас неко искориштава
с преварантским производом или услугом,
стручност у уметности Флим Флама је ваша прва линија обране.
Треће, препоручићу вам књигу коју вероватно нисте очекивали
Пустоловине Хаклебери Фина од Марка Твејна.
Марк Твејн је био можда најутицајнији критичар
људског незнања и лакомислености који је икада живео.
Иако се на површини чини као авантуристичка прича,
заправо се ради о збирци врло
шокантних разоткривања људских слабости
погоњених празноверјем, расизмом, похлепом и незнањем.
Ако мислите да је Џејмс Ренди беспоштедан,
покушајте прочитати Марка Тњаина с новим очима.
На крају ћу препоручити своју властиту књигу
Скептоид, Критичка анализа поп феномена,
с предговором Џејмса Рендија.
Ради се о 50 кратких тема заснованих на мојим подкаст епизодама
брзих и лаких анализа 50 феномена
о којима сте се увек питали:
ужас у Амитивилеу, филаделфијски експеримент,
митови о органској храни, Јети, кугле духова.
Ту је нешто што може изазвати свакога.
Неки људи критикују науку истичући да
она не зна све и да нема све одговоре.
Очито је та критика на тачна.
Смисао науке је чињеница да не знамо све.
Наука је процес учења.
Ако желимо побољшати свет, побољшати
људски живот, побољшати технологију;
учење и стога наука је основни пут напред.
Када чујете неког да критикуја науку јер
нема све одговоре, не супротстављајте им се;
уместо тога, истакните како је то централна снага науке.
Не бисмо могли учити више свакога дана
када бисмо претпоставили да све већ знамо.
Неки људи критикују скептицизам
јер не пушта довољно добро на миру.
Многа наприродна и алтеративна веровања
доносе утеху онима који их практикују
и позитивна су сила у животима многих људи.
Али срећа и просвећење свугде су око нас у нашем свету;
не морате се окретати псеудонауци како бисте их нашли.
И поврх тога, када почнемо преиспитивати нашу веру
у непоткрепљене или натприродне појаве
доприносимо одвраћању пажње,
утицаја и финансирања од технологије и концепта
за које је доказано да су
добри за човечанство и наш свет.
Избор између псеудонауке и науке
је избор између стагнације и напретка:
напретка према дугом животу, здрављу, срећи,
чистијој планеиу, издашној храни, знању и миру.
Можда заиста постоје неоткривени змајеви у нашем свету.
Али такође нешто сигурно знамо:
још нисмо нашли нити једног змаја.
Тражили смо на многим местима, видели неке необичне ствари;
али још никада наука није била присиљена предати битку
и признати стварност магије.